РАНКОВЕ ШОУ
АМАНДА
Попрошу всіх ваших відмінників з тонкими членами
перестати ламати голови над договором і дозволити підписання.
Треба закрити договір, від цього залежить ваше життя.
Ви первісні люди в саванні. Вам спекотно.
Антилопа швидша, але ви голодні й чуєте її запах.
Антилопа втомилася, а у вас в руках камінь.
Треба лише забити бідолашну тварину до смерті.
Не хочу чути про привілейовані акції й заборгованість.
Мені потрібна здобич до вечері.
Корі, на два слова.
Я знаю, що ти звертався до неї. І я тебе не виню, вона легенда.
-Про що ти? -Не мороч голову.
Це серйозна помилка. Вона щодня дзвонить у міністерство юстиції.
Генеральний інспектор шокований, і якщо це не припиниться,
до нас пришлють перевірку.
Усе гаразд. Я поговорю з нею.
Хай вона замовкне. Нам зараз не потрібна така увага.
-Я сказав, що розберуся. -Так і зроби.
Той, що на 14:00, спізнюється.
Скасуй вечірні зустрічі, і хай підженуть машину.
-Добре. Підвезти кудись смокінг? -Ні, я миттю.
Чекайте. З вами хотіла поговорити Бредлі. Вона в кабінеті.
Бредлі Джексон, чим зобов'язаний?
Привіт. Я хотіла спитати, чи ти отримав повідомлення про Гела.
Відповіді не було.
Отже, все владналося,
він узяв себе в руки
й зосереджений на дитині.
А ти тепер тітка Бредлі.
Саме так. Це неймовірно.
Але я хотіла перепросити за той день,
бо коли він тут, ситуація стає напружена.
Я їду в Коннектикут на коротку зустріч.
Їдь зі мною. Поговоримо в машині.
Так, але я маю повернутися до 17:00, щоб вести новини.
Це ненадовго. Повернешся на новини й на свято.
А що в Коннектикуті?
Не що, а хто.
Політтехнолог зі зв'язками в мін'юсті.
Вона здіймає шум через угоду, треба її вгамувати,
поки вона все не зірвала.
Ого. Ну добре. Але чому б їй не подзвонити?
Бо з нею треба панькатися.
Якщо ти приїдеш, вона поводитиметься добре. Ми туди й назад.
Добре.
Є кілька варіантів сніданків, які можна замовити…
Поклади телефон. Я готую тобі фритату.
А я приготую тости?
Тости вже смажаться.
Мабуть, ще фрукти. Я поріжу диню.
Або, Алекс,
можеш сісти й розслабитися, а я приготую тобі сніданок.
Гаразд.
-Кава готова. -Дякую.
Дякую.
Прошу.
Гарно, правда?
Це применшення.
А знаєш, ти говориш уві сні.
Зовсім ні.
Ну добре.
І що я сказав?
Ти щось казав про Дану.
Так Дана.
Це твоя колишня?
Улюблена стриптизерка?
Ніколи не мав улюбленої стриптизерки.
О боже.
Ні, Дану я дуже любив. І все їй прощав.
Її вже немає з нами?
Можна й так сказати. Це моя собака з дитинства.
Собака… Дана?
Слухай. Я просто хотів сказати, що вже давно
нічого такого не робив.
Я нечасто ходжу на побачення.
Щось не віриться.
Справді?
Розлучений трудоголік, люблю контроль.
Це приваблює?
Мені це дуже знайомо.
Дочка так мене боїться, що втекла в Англію до тата.
Це багато говорить про мене.
Ну, не знаю. Все-таки 20 років у шлюбі.
Ти протрималася довше, ніж я.
Ні, все закінчилося ще до того, як ми оформили розлучення.
Я просто… Я боялася, що подумають люди.
Я не хотіла чути плітки.
Тому я давно перестала ходити на побачення.
До цього звикаєш. До самотності.
Тому мені здається, що це страшно. Трохи.
Так.
Правда?
Я розумію.
Ну, не хочу переставати.
А ти?
ПАВЛО
Алло?
Павло, з тобою нелегко зв'язатися.
-Я зайнятий. -Добре, я швидко.
Той фотограф Андре, ти вивіз його з Маріуполя два тижні тому?
Кого?
Обстріл лікарні.
Тобі заплатили, щоб ти привіз Андре туди й назад. Хіба ти забув?
Ти вивіз його назад?
Він ризикував життям заради фото. Розумієш?
Я не знаю, де він.
То знайди його!
Амандо, привіт.
Пол проінформував мене про вашу розмову на тому тижні
й попросив передати це вам особисто.
Так. Його ще мають передивитися мої юристи.
Хай зв'яжуться зі мною, але там сюрпризів немає.
Дякую. Я подивлюся.
Пол дуже радий знову працювати з тобою.
Стривай. Ми їдемо не в офіс?
Ні, ми на місці.
Ясно.
Корі.
Секунду.
Усе, ходімо.
Добре.
Привіт, мамо.
Це Бредлі.
Привіт.
Вітаю.
Куди це ти?
Ну, ти ж просила мене піти.
Це була жахлива ідея.
-Я теж так думаю. -Тобто… Гаразд.
-Побачимося ввечері. -Так.
До речі, ти і я, і все це…
Жахливо для іміджу. Пресі не сподобається.
Правлінню теж. Тому на вечірці ми будемо привітні.
Дружні.
-Так. Але не надто. -Як мають бути друзі.
Саме так, як треба.
Так.
-Занадто? -Це ніби…
-Трошки. -Занадто. Ну добре. Я йду.
Отак. Я й досі в ділі.
Я продивилася документи, які ви подали в Комісію з цінних паперів.
Ти любиш легке читання. І як тобі?
Я здивована, як низько оцінений ваш контент.
-У вас є сильні франшизи. -Так роблять банкіри.
Недооцінюють контент, щоб акціонери зраділи,
що Пол Маркс платить більше.
Твій бізнес – ілюзія, правда?
ЗМІ – це політика, але з іншою назвою.
Мама – геній. Хочеш отримати голоси – звертайся до неї.
Добре, що ти знайшла для нас час.
Я знаю, що в тебе є робота у Вашингтоні.
Та ну. Ти ж знаєш, що я мало працюю.
Лише трохи консультую.
Ти робиш значно більше.
Покажи Бредлі свій кабінет.
Ого.
О, так. Мама була прессекретарем Фераро.
Справді?
Вона мені подобалася. Врешті-решт вона стала трохи дивною,
але таке буває з жінками в політиці.
Політика всіх ламає.
Доживши до мого віку, розумієш, як далеко ти зайшла
і як далеко ще зайдеш.
Течія така сильна, що навряд чи кудись допливеш.
МОНДЕЙЛ – ФЕРРАРО
Отак. Почесний член виборчого штабу.
Ви впевнені? Вона ж кумир.
Ти теж кумир, Бредлі Джексон.
Справжня феміністка. Корі недарма взяв тебе на роботу.
Ми всі на боці добра.
Усі жінки відчули гордість,
коли ти в прямому ефірі заявила, що робила аборт.
Дякую за ці слова, Марто.
Багато хто з нас не мав такої нагоди.
Не те що я не люблю сина…
але мати вибір було б чудово.
Усе гаразд, мамо. Я знаю, що ти можеш примирити ці дві думки.
До речі про твою видатну кар'єру, я хотів би
-поговорити з тобою… -О ні. Я не слухатиму.
Ніяких ділових розмов до вечері.
Я купила омарів.
Ого. Дякую.
Навряд чи в нас є час на вечерю.
Мені треба вести новини.
Ясно.
Короткий візит.
Тоді не будемо гаяти час.
Вибачте, я на хвилинку.
Навіщо ти це сказала?
А як зарплата? Вона низька для директора компанії з Fortune 500.
Можу запропонувати акції, але факт у тому, що ви не висловили бажань,
а базова зарплата плюс премія сягає 14 мільйонів на рік.
Це ніби «Зона сутінків».
Такого не буває, правда? Це ненормально.
-Така нагода буває раз у житті. -І я маю за неї вхопитися?
Ви працювали, щоб досягти цієї мети.
Ви завжди були на крок попереду інших.
Розкажіть докладніше. Якщо я погоджуся, що далі?
До кінця тижня зробимо вам контрпропозицію.
Нічого особливого, просто треба дещо уточнити.
Включити застережні заходи.
Потім негласно почнемо готувати звільнення Корі,
а ви вирішите, кого залишити в UBA, а кого замінити.
Але ми про це не оголосимо аж до завершення.
Ясно. А якщо я підпишу, а справа зірветься?
В ідеалі ніхто не знатиме про цю пропозицію.
А якщо хтось дізнається? Якщо Корі дізнається?
Атмосфера в UBA стане нестерпна.
Але ми знайдемо для вас безпечне місце.
Тобто піде або Корі, або я.
Мамо, ходімо до нас.
Я не можу. Скажи Бредлі, що мені недобре.
Вона не хоче бути тут, і ти теж.
Це абсолютно не так.
Я дуже вдячний, що ти нас прийняла, і Бредлі теж.
Пам'ятаєш, коли ти приїжджав до мене перед цим?
Я знаю, що це було давно.
Через кілька місяців після початку пандемії. Мій друг Томас помер,
ти приїхав, ми грали в доміно і слухали дощ.
Чудовий був вечір. Він допоміг мені пережити важкі часи.
Вибач, мамо. Я був дуже зайнятий.
Я знаю, що це не виправдання, але це правда.
І, звісно, ми залишимося. Повечеряємо раніше.
-Добре. -Чудово. Почну готувати.
Дивно, як сильно ти зараз схожий на батька.
Ти в тому ж віці, що й він був, коли пішов від нас.
Залишаємося на вечерю.
Що? Ні. Ти сказав туди й назад. Я не маю часу.
-Бредлі, це важливо. -Ні. Я тобі тут не потрібна.
-Це звичайне спілкування мами й сина. -Поїдемо після вечері.
Мені треба повертатися. Напишу Ґейл, що спізнюся.
Не турбуйся про вечірні новини.
Що? Знаєш, моя мама певний час була наркоманкою,
крала гроші з мого гаманця.
Твоя мама нібито нормальна й любить тебе.
Я написав Ґейл імейл. Джош замінить тебе в новинах.
Так не можна. Це моя робота.
А я твій бос.
Якщо ти проти, поговори завтра з кадровиком.
А поки що в холодильнику є вино.
Відкоркуй пляшку.
МОЖУ ПРИНЕСТИ БЕЙГЛИ ТОБІ Й КРІС…
Я ДУМАЛА, ТИ МІЙ БРУДНИЙ СЕКРЕТ.
-Алекс. -Так, вибачте.
Я давно не була на таких заходах.
Цього разу буде весело.
Зібрати мільйон доларів для Інституту моди.
І чудова нагода зробити фото.
Пол Маркс і ведучі новин UBA
показують усьому світові, як радіють цій угоді.
-Щось ти не рада. -Не знаю.
Дослідження свідчать, що влада змінює структуру мозку.
Стирає вміння співчувати.
Цікаво, що Пол Маркс насправді любить.
Я… Просто поговори з ним сьогодні.
І склади свою думку. Мені він здається цікавим.
Так, але я трохи нервуюся.
-Чому? Через доріжку? -Так.
Інтерв'ю? Цих людей? Стерв'ятників?
Та ну їх до біса.
-До біса. -До біса.
Марто, я можу вам якось допомогти?
-Мені здається… Гаразд. -Ні, не треба.
Це стара сімейна традиція. Корі завжди їх варить.
Вони кричать. Мене це нервує.
Мамо, це просто пара виходить, ти ж знаєш.
Їх обов'язково варити живими?
Тільки так.
Дивися на них як на жуків.
Іноді вони трохи смикаються. Але Корі байдуже. І завжди було.
Мамо, ми вже про це говорили.
Це варварство. Нещасні беззахисні створіння.
Бредлі, я не хочу пхати носа,
навіть не знаю, чи можна про це питати,
але що сталося з Лорою Пітерсон?
Звісно, ви можете спитати.
Під час пандемії
ми з Лорою трохи посварились, але тоді померла моя мама.
-Співчуваю. -Дякую.
Але ми вирішили спробувати ще раз.
Чудово. Я зрозуміла.
Коли ви з Корі сьогодні приїхали,
я подумала… Ну, я надіялася, що він…
Мамо, ми з Бредлі – колеги.
Я подумав, що у вас будуть спільні теми.
Авжеж. Вибач.
Я просто хочу переконати його запросити сюди свою дівчину.
Я не бачила жодної з дівчат Корі.
-Невже? -Усі ці роки.
Мабуть, він ще не зустрів саме ту.
-Сюди! -Чудово.
Ідеально. Дякую.
Ліворуч.
Янко, я мушу спитати про злам.
О, так, злам. Звісно, злам.
Взагалі-то, я можу пояснити свою любов до…
до жінок слов'янського походження. Я це можу.
Чи я повинен? Зовсім ні.
Моє особисте життя – моя справа.
Ні, розкажіть загалом.
Загалом. Так, авжеж.
-Кріс Гантер. Ви неймовірна. -Дякую.
Яка мета цього заходу?
Ми разом з Valentino підтримуємо
стипендіальну програму Інституту технології моди.
Ми хочемо дати голос людям, які здебільшого мовчать.
Останнім часом ви часто висловлюєтеся.
Що сталося після вашого інтерв'ю з Сібіл Рейнольдс?
UBA зрівняла зарплати?
Вони над цим працюють.
Тобто ні.
Я б сюди не прийшла,
якби не вірила, що UBA вчинить правильно.
Ми всі на цьому наполягаємо.
Алекс, сюди!
Приємно було поговорити.
Взаємно. Вдалого вечора.
Усе гаразд?
Так, приміряю маску
войовниці за соціальну справедливість.
-Алекс! Ого. -Патрік. Привіт. Як справи?
-Чудово. Ти красуня. -Дякую.
Ми бачили промо твого інтерв'ю з Полом Марксом на «Алекс без прикрас».
Чого можна чекати?
Я його не жаліла, якщо ти про це.
-Алекс, сюди! -Дякую.
Алекс, Пол. Можна фото?
-Вітаю. -Вітаю, містере Маркс.
Кері Ґрант ушанував нас своєю присутністю?
Я думала, що побачу тебе в краватці, аж коли ти лежатимеш у труні.
Я хочу, щоб з мого тіла зробили компост.
-Ти красуня. -Дякую.
-Міс Леві, можна? -Так.
Знаєте що?
Кріс, іди до нас.
-Не хочу забирати героя собі. -Ого.
-Гарна сукня. -Дякую.
-Станьте ближче. -Не знаю, де діти руки.
Ти вібруєш.
Так. Вибачте.
-Містере Маркс. -Так.
-Це… Дякую, було чудово. -Дякую.
Розкажіть про запуск «Гіперіона».
Ви встигнете запустити «Гіперіон-2» у серпні?
Так. Ми навіть пошлемо кількох астронавтів
на МКС провести випробування для НАСА.
Де твій костюм?
Зараз перевдягнуся.
Ґейл каже, Джошуа готовий вийти в ефір унизу о 18:30.
Чудово.
П'єр Паоло відповів про завтрашній показ?
-Студенти інституту чекають… -Ні.
-…тож… -Я повідомлю.
Добре.
-Що таке, Стел? -Нічого. Просто…
Звичайна екзистенційна криза.
Розкажи мені.
Думаєш, тут можна щось змінити?
-Що саме? -Кращі програми.
Більше ресурсів для важливих репортажів.
Молодші голоси. Менше відвертого расизму.
Цього хоче Пол Маркс?
Не зовсім, але він хоче змінити керівництво.
Найголовніше керівництво.
Тобто Корі?
Ого.
Це химерно.
І цієї розмови не було.
Ти погодишся на ту посаду?
Хочеш очолити відділ новин?
Ого. Стелло.
Корі був до мене добрий.
-Ну… -Здебільшого.
Але я повинна це зробити? Так?
Спитай, що я думала, коли звільнили Чіпа.
Провал для Корі – це велика виплата і наступний раунд у корпоративній грі
«Музичні стільці».
Керівних посад небагато. Білі чоловіки просто так від них не відмовляються.
Не відмовляються.
Але чи хочу я бути як вони?
Та ну. Ти поводилася безжально, щоб потрапити сюди.
Єдина різниця між нами й ними…
у тому, що нас мучать привиди.
А їх – ні.
-П'єр Паоло. -Чао, Алекс. Ви красуня.
Це завдяки вашій сукні.
-Хочу поговорити… -Так.
-…про стипендію. -Гаразд.
Можна зробити для студентів значно більше.
Це дуже близько моєму серцю.
Так. Поговорімо про це.
Янко сказав, що його дівчина скасувала все в останню хвилину.
Та сама дівчина?
О боже. Бідолаха.
Хай буде з нами за компанію.
Так? Буде чудово.
Але ні в якому разі не говоріть про політику.
-Це погано скінчиться. -Що я пропустив? Прошу.
-Нічого. -Алекс. Привіт.
-Гей. -Дякую.
-Будьмо. -Будьмо.
Думаєш, мені личитиме такий костюм?
-О, так. Рожевий навіки. -О боже.
Рожевий навіки.
Тобі личитиме.
-Я на секунду. -Так.
Я хочу знати. Бо хочу, щоб усе владнали.
Так.
-Гей. -Так.
-Гей. -Гей.
У тебе щось сталося?
Так. Вибач.
Розкажи, що таке.
Ти не зобов'язаний, але поговори зі мною.
The Vault має наше фото.
Що?
З якого очевидно, що ми разом.
-О боже. -Я з'ясую.
Я все владнаю. Я позбудуся цього фото.
Люди цим займаються, але…
Ти його бачив?
-Так, бачив. -Бачив?
-Так. -Покажеш мені?
О боже. Як вони взагалі це зняли?
Гадки не маю.
Падлюки. Вони розкрили Бредлі.
-Їм на всіх начхати. Ого. -Так.
-О боже. -Так. Так.
Я бачу лише два способи це владнати.
-Слухаю. -Або ми…
ми зробимо заяву, кажучи, що ми…
…щасливі і…
…ми дорослі та…
Не можна цього робити.
Рада директорів не зрадіє.
Або другий варіант.
Другий варіант – гроші. Цим людям потрібні лише гроші.
Ми за це заплатимо, викупимо й поховаємо. І цього ніколи не було.
Так. Ніколи не було.
Добре. Ніколи не було.
Привіт, Пол.
Міа.
-Алекс. -Так.
Алекс, П'єр Паоло хоче поговорити. Ти можеш?
-Продовжимо потім. -Так. Обов'язково поговоримо.
Авжеж, я серйозно думаю про пропозицію Пола.
Треба обговорити ще кілька пунктів, але це правда:
такі нагоди трапляються раз у житті. Але мені треба більше часу.
-Вона вас очікує? -Ні.
-Сью, закінчую. -Я її подруга з коледжу.
-Не знаю, де вона. -Ось вона.
Сюрприз.
Міс Бак, вона каже, що знає вас.
Так, усе гаразд. Вибач.
Авжеж. Без проблем.
Привіт. Вибач за невідповідне вбрання.
Привіт, Кейт. Як справи?
Мене щойно звільнили, тож усе гаразд.
Ми можемо поговорити?
Я знаю, що ти зайнята. Це ненадовго.
Авжеж. Поговорімо.
Що сталося в «Гіперіоні»?
Ну…
У нас з Полом виникла…
…філософська незгода.
Я працювала там 12 років. Я думала, моя думка хоч щось значить.
Якось я прийшла на роботу, а моя перепустка недійсна.
Я дзвонила тобі.
Знаю. Я збиралася передзвонити. Просто в нас…
У нас напружена ситуація.
Це ж новини. Щодня їх усе більше.
Я бачила промо інтерв'ю.
Так, подивися. Алекс не стримувалася.
Це все насправді?
Він купує UBA? Безумство якесь.
Мін'юст ще не схвалив.
Акціонери мають проголосувати. Тобто це ще не скоро.
Стелло, що він тобі запропонував?
Що?
Мабуть, щось добре, якщо ти його покриваєш.
Вибач, покриваю?
Ти повинна його дослідити.
Вивчити його діяльність.
Але тепер ти цього не робитимеш, так?
Наші юристи перевірили всі папери, всі активи.
Якби там було щось не так…
Боже, Стелло. Послухай себе.
Він приходить і змушує тебе робити все, що він хоче.
От хто ти з ним. От ким ти завжди будеш.
Він тобою володіє. Але ти цього не бачиш.
Він зараз у кінці коридору. Поговорімо з ним.
Мені шкода, що ти втратила роботу.
Але не звинувачуй усіх навколо в тому, що ти облажалася.
Я нічим не можу тобі допомогти.
Так.
Мабуть, ви чудова пара.
Ви повинні разом захопити світ.
Байдуже, що всі інші від цього постраждають.
Кейт.
Пам'ятаєш той вечір…
коли тобі промивали шлунок?
Я сиділа в приймальні.
Я думала знову й знову:
«Хай моя найкраща подруга не помре. Хай вона живе.
Я лише хочу, щоб ми знову…
жили в гуртожитку, грали у відеоігри
й дуркували разом».
А потім ти перестала зі мною говорити.
Навіть ігнорувала мене в Техасі.
Гадки не маю, чому я й досі хочу тобі допомогти.
Ти завжди вибереш його.
Прощавай, Стелло.
Корі був сором'язливий.
Йому було нелегко спілкуватися з дітьми.
Я йому нагадувала: «Ти розумніший за них.
Ти надто розумний.
Діти з твого оточення стануть страхувальниками,
бухгалтерами й менеджерами середньої ланки, а ти – ні.
У тобі палає мій вогонь. Ти опалиш світ».
Знаєш вислів: «Весь світ – моя устриця?»
Шекспір.
Усі забувають про другу частину: «Яку я відкрию мечем».
Устрицю світу треба відкрити мечем.
І бачила б ти Корі.
Він узяв світловий меч і почав бити
кущі на задньому дворі.
А на другий день зайшов у клас, ударив одного хулігана
і його відсторонили від занять.
Після цього довелося обговорити з ним стратегію.
У ньому є вогонь. І завжди був.
Ясно, звідки в нього суперсили.
Ви, мабуть, пишаєтеся тим, чого Корі досяг в UBA.
Пишаюся.
Корі, ти хотів про щось поговорити з мамою?
Про що, синку?
Саме так.
Я чув, ти дзвонила в мін'юст про нас.
Так. Ну,
в мене ще лишилися зв'язки.
Цього тижня я обідаю з Едом Манді.
Він впливає на прийняття важливих рішень.
Я не хотіла казати тобі, поки нема добрих новин.
Ого. Дякую.
Я бачила заголовки. Угода не чиста. Усе дуже заплутано.
Дуже тобі дякую, але для мене не треба залучати зв'язки.
А нащо мені ще спілкуватися з цими людьми?
Так. Авжеж.
Техкомпанія ковтає старе ЗМІ.
І Пол Маркс з урядовими контрактами?
Авжеж, мін'юст буде прискіпливий.
Нам не потрібні питання про некоректність чи недоречний
вплив.
І, знаєш, наші юристи цим займаються.
Ми отримаємо схвалення.
Тоді, мабуть, я скасую обід з Едом.
Не поїду у Вашингтон.
Так. Добре, дякую. Вибач.
Ні, що ти. Це ти вибач.
Надіюся, я нічого не зіпсувала.
Тобі не потрібна моя допомога.
Ну що ти, мамо, я її ціную.
На столі такий безлад.
-Вам допомогти? -Ні, я сама.
Прибрати щось…
Я допоможу, мамо.
Ні, це моя робота. Я господиня.
Корі, будь ласка.
Я просто хотіла з тобою побачитися.
І я тут, мамо.
От що буває, коли жінки старіють.
Ми носії мудрості, але всім начхати.
І ми пережили смертельний культ капіталізму,
але ви просто хочете, щоб ми звільнили шлях, так?
Хочете, щоб ми були німі, як могила.
Пам'ятаєш день Коли я тебе звільнив?
Я казав, що ти завжди Можеш на мене покластися
І відтоді я дав клятву
Бути поруч, коли знадоблюся Хоч якось
Бо немає Ні такої високої гори
Ні такої глибокої ущелини
Ні такої швидкої річки
Яка зупинить мене на шляху до тебе
Ні вітер, ні дощ
Ні зимовий холод
-Не зупинять мене -Ні, мала
-Бо я тебе люблю -Якщо потрапиш у біду
Я буду поруч
-Просто -Поклич мене
-О, мала -Тому що, мала
Немає ні такої високої гори
Ні такої глибокої ущелини
Ні такої широкої річки
Які зупинять мене на шляху до тебе
Що з тобою?
-Я зробив щось не так? -Ні, все добре.
Я думала про свою маму. Мене не було поруч, коли вона…
Так. Вибач…
…я збирався подзвонити. Вибач, що не підтримав тебе.
Усе добре. Ти не зобов'язаний це говорити.
Зобов'язаний. Бо він тобою керує. От чому.
-Мамо. -Він це робив, відколи ви приїхали.
Усе це, омари, наша пісенька – це вдаване. Це не насправді.
Але він профі. Іноді важко помітити різницю.
Тримайся від нього якомога далі. Він самотній, бо так і має бути.
Я знаю, бо багато разів намагалася достукатися до нього.
А тепер їдьте.
Сімейне.
Мамо,
ти знаєш, що я тебе добре ставлюся
і завжди добре ставитимуся.
Ти приїхав лише тому, що щось хотів,
і не приїдеш іще, поки тобі знов не буде щось потрібно.
Ти схожий на батька.
З тобою щось сильно не так.
Нам пора.
Не турбуйся, я не дзвонитиму в мін'юст.
Ти заспокоївся?
Вона і в дитинстві тобі таке казала?
Вона багато пережила.
Це важко.
Вона давно живе сама.
Ніхто не цінує того, що вона зробила.
Ти ж знаєш, що ти не погана людина?
Не варто про це казати. Усе гаразд.
Ну, ми друзі. Це нормально. Друзі про таке говорять.
Ми двоє людей, що використовують одне одного, Бредлі. От і все.
Ого.
Я в це не вірю. І, думаю, ти теж не віриш.
О боже. Стався витік документів з Верховного суду.
Ого, скасовують «Ро».
Треба спитати Ґейл, чи є можливість у прайм-тайм
зробили про це репортаж.
-Ти за? Добре. -Так.
-Ти не повіриш. -«Ро» скасовують.
Не розумію.
Що? Рішення має бути у червні.
Витік документів Верховного суду. Politico щойно запостили.
Думаєш, це правда?
Ну, Аліто пише для більшості.
Емі Коні Барретт щось каже про «потреби всиновлення всередині країни»,
це звучить не моторошно.
І цитують середньовічний закон, щоб це виправдати.
Очищу завтрашній ефір. Нові теми – через кілька годин.
Я поїду додому, попрацюю.
Уявляєш?
-Що ти хочеш почути? -Що ти все владнала.
Я пропонувала купити, погрожувала судом. Вони не погоджуються.
То купи компанію і закрий її.
Ти хочеш, щоб це випливло?
Що ти купив жовту газету, щоб приховати фото?
Ти облажався.
Красуня всміхнулась, і ти розслабився.
Це все, що ти можеш? Я тобі плачу, щоб ти утрясала проблеми.
Ти мені платиш, щоб я говорила тобі правду.
Підтягни штани і все владнай.
Ми поїхали на Сен-Барт, і я взяла бікіні не того кольору.
-Який жах. -Синій мені не личить.
Бачила її сукню?
Вона розкішно виглядала.
Доведеться летіти економом. Вибач. Ти не проти?
-Побачимо. -Гаразд.
Що я тут роблю?
Якого біса?
«Ро» скасовують.
Кого?
«Ро». Право на аборт.
Ого.
Моє тіло – мій вибір.
Ми в Нью-Йорку, нам не страшно.
Ви вважаєте? Справді?
Жінки помиратимуть від позаматкових вагітностей,
а лікарів судитимуть за те, що врятували їм життя.
Жертви зґвалтувань будуть змушені носити дитину ґвалтівника,
а материнська смертність злетить до небес.
Переважно серед темношкірих жінок, як завжди у цій країні!
О боже. Ходімо звідси.
-Я знаю. -Що з нею?
Її тригернуло.
Чого це? Чому вона злиться?
РОЗПУСТІТЬ СУД
Не знаю, хто злив той начерк.
Робертс ще не робив заяву. Мабуть, зробить завтра вранці.
Ясно.
-Тебе чекає команда. -До роботи.
Стався витік документа з назвою «Думка суду».
Вельмишановний Семюел Аліто пише, цитую:
«Ми вважаємо, що "Ро" і "Кейсі" треба скасувати».
Є хвилинка?
Для тебе? Завжди. Заходь.
…з народними обранцями.
Витік з Верховного суду вражає. Думаю, це правда.
Мабуть, що так. Усі жінки дивитимуться новини.
Дивно, що мізогінія завжди допомагає бізнесу.
Чому так?
Кріс дещо запостила. Усе ускладнюється.
Я бачив. Я поговорю з нею.
Хто вирішив, що ґудзики – це не те?
Ґудзик виконує свою функцію. Але ні, потрібна прикраса.
…федеральний конституційний захист права на аборт.
І ще одне.
Це може зачекати?
Ні, я сам.
Президент Дональд Трамп…
…призначив Ніла Ґорсача, Бретта Кавано
і Емі Коні Барретт.
Не ворушись.
…скасовували такі знакові рішення.
Востаннє це було «Браун проти ради у справах освіти» в 1954 році.
Тобі не набридла ця контора? Постійно тушити тут пожежі?
Ні, я люблю свою роботу. Вона мені ночами сниться.
Стелло, що?
Коли угода вступить в силу, Пол тебе прибере.
Він запропонував мені твою посаду.
Цей день повен несподіванок.
Стоп. І що ти відповіла?
Я ще нічого не відповіла,
але в мене на столі лежить пропозиція,
Аманда чекає, поки я її підпишу.
То підпиши.
Що?
Якщо він зробив тобі пропозицію за моєю спиною,
він думає, що може тобою маніпулювати.
Хай і далі так думає.
Тебе не вперше тут недооцінять.
А що буде, коли я підпишу?
Не знаю, поглядай за ним.
Втрися в довіру.
Побачимо, як воно буде.
Мушу вертатися до роботи.
Тиждень буде шалений.
Я тебе шукав. Очевидно, тебе цілий день не було.
Леонарде.
-Ти владнав свою проблемку? -Вибач, що?
Мені й досі дзвонять через фіаско в мін'юсті.
Хай говорять безпосередньо з тобою.
Не всі задоволені цією угодою, Корі.
Ти мусиш усіх запевнити, що в тебе все під контролем.
Не треба про те, що я мушу зробити.
От що ти мусиш зробити. Відчепитися від мене.
Ти сьогодні поводишся нахабно.
Марта тебе засмутила, так?
Своє завдання я виконав. Твоє завдання – заспокоїти правління.
Для цього я тебе вибрав.
Вибач, що?
О боже. Здається, треба повторити.
Зроби так, щоб рада слухалася мене.
Здається, тобі треба нагадати, які в тебе обов'язки.
Я виграв війну з Сібіл.
Я вирішив розділити здобич з тобою,
але без проблем виведу тебе з гри, якщо буде треба.
Що з тобою?
Я просто кажу, Леонарде, що історія може повторитися.
Фред і Сібіл не були в курсі подій, і їхні голови стирчать на піках
у моїй збройниці, поряд з чистими сорочками.
Зараз я поїду на свято, з'їм кілька канапок.
А ти йди по сходах.
Що ж.
О боже.
-Чорт. -Привіт.
-Привіт.
Здається, ти пропустиш афтепаті.
Афтепаті скінчилося.
Ми знову повертаємося до вішаків і темних провулків. Уявляєш?
-Якого біса? -Не знаю.
Я сяду з монтажерами,
ми створимо відеоісторію законів про аборти.
Покажемо завтра зранку.
І знайди уривок зі слухань Рут Бейдер Гінзбург.
-Важливо, щоб жінки… -Щоб жінки вирішували самі.
Так, я вже знайшов той уривок і відправив йому.
Авжеж.
Я читаю твої думки 20 років. Це моя суперсила.
О боже.
-Знаєш, що я забув? -Що?
Рішення 73 року… Тоді теж був витік, пам'ятаєш?
Найвищий суд країни не вміє берегти таємницю?
-Знаю. -Усе тут.
-Чудово. Дякую. -Дзвони, як щось знадобиться.
Так. Мабуть, червоний плащ і капелюшок.
Зміни прізвище на «Чіпова».
-Ще рано? -Ранувато.
Гей…
-…я щойно почув. -Це безумство.
Так. А Кавано назвав «Ро» прецедентом.
Ми всі знали, що до того йде, але уявляєш?
У такому світі доведеться жити Ліззі та її поколінню.
-Це так… -Я знаю, ти зайнята,
але поговорімо про це фото.
Краще поговоримо про це вдома.
Мені треба ще дещо зробити,
а потім… Але побачимося там.
-Я не можу. -Так…
Я незабаром буду в літаку.
-Техас, тест двигуна. -Ні.
Точно.
О боже, це все діється так швидко.
Так. Усе невчасно.
Що ж, як повернешся, знову проведемо вихідні разом.
Я хочу більше, ніж вихідні.
Алло, Міє. Щось треба?
Спитай Алекс, чи вона хоче завтра вести репортаж з Вашингтона.
Я посаджу її на літак.
Так. Дай мені секунду. Я передзвоню.
Переклад субтитрів: Олена Цехмейструк