Jeg vet hvem jeg skal skylde på når alt dette faller sammen.
Snakker du om meg?
TIDLIGERE PÅ THE MORNING SHOW
Chip. Mitch er her.
Ja, det er skummelt.
Å si ting som er upopulære om personer som er upopulære nå.
Men dette er mitt pokkers liv!
Hvem andre visste om det?
Hvem tror du?
Jeg vil skilles.
Nei.
Jason, unnskyld at jeg forlot deg under selskapet.
Pust. Bare pust.
Livet er kaotisk. Alle har kaotiske liv.
Vit at du kan stole på meg.
JEG HAR NOE DU NOK VIL HØRE.
Du kan fortelle meg ting og åpne deg.
Det går bra.
Greit.
Det har nok slått deg.
Fred sitter med ansvaret mens du gjør det stort.
Du kan lett ende opp i Freds stilling.
Jeg tror ikke Fred kan bli fjernet med mindre noe avsløres om ham spesifikt.
- Som hva da? - Jeg vet ikke, Chip. Hva da?
Du er ikke nøytral. Du visste hva Mitch gjorde.
Du betrodde deg aldri til meg om Mitch,
- og ba ikke om hjelp. - Og ba ikke om hjelp.
Du greide å ta svært godt vare på deg selv. ﻿1
Hva sa jeg? De beste falafelene i New York.
Jeg leste om dem på Eater. Kjenner du til Eater?
- Ja. Flott nettside. - Fantastisk.
Jeg elsker den også.
Kan vi fortsette samtalen vår?
Ja, den var spennende.
Du sa at du fant noen e-poster.
Ja. Bevis på bestikkelser og neddyssing av klager.
Jeg kjenner folk som kan bekrefte alt.
- Tidligere nestleder i personalavdelingen. - Ja.
En produsent i kveldsnyhetene.
Dessverre kan ingenting kobles direkte til Fred.
Han er for smart til det.
Men du vet godt at han står i sentrum.
Ingen har gjort dette på egen hånd.
Alle er for opptatt med å overleve.
Inkludert deg.
Bare hør på hva jeg har å si.
La oss si at jeg lekker noen av bevisene til en reporter.
Kanskje en jeg kjenner i Times.
Eller noen som er ung og sulten.
Jeg kan antyde at nettverkets ledelse er ansvarlig for dette og mer.
Uten å gi noen detaljer. Jeg dytter dem i riktig retning,
så gjør de resten.
Vi lar saken blåse seg opp, større og større.
- Til slutt vil den... - Eksplodere i fanget til Fred.
Ja.
- Skal du... - Har du sett Planet Earth?
Naturdokumentaren?
Dokumentarserien, men ja. Den er rørende og pedagogisk.
Med David Attenborough. Se den.
Noen dyr tilhører kategorien bakholdsrovdyr.
Den inkluderer sjøstjerner,
blekkspruter, skalldyr, edderkopper, slanger, og til og med katter.
Bakholdsrovdyr venter på at byttet sitt
kommer innen rekkevidde før de slår til.
De er forsiktige. De holder seg skjult
med kamuflasje helt til de angriper.
Men når de gjør det, er alt over på et øyeblikk.
En annen jaktstrategi er å forfølge byttet.
Direkte. Aggressivt.
Men det virker bare når rovdyret er raskere enn byttet.
Jeg er ikke en amatør. Jeg er raskere enn du tror.
Du er ikke like rask som Fred.
Dette er hans territorium, og han har løpt her lenge.
Han er pokker så rask.
Du kan ikke jage Fred Micklen ut i det åpne
med mindre du vet at du kan overvinne ham.
Ellers kommer han til å angripe deg,
sløye deg og spise innvollene dine ute på savannen.
Det kommer til å gjøre vondt.
Hva pokker skal jeg gjøre, da?
Du skal vente. Har du ikke hørt etter?
Vent til tiden er inne og vi har nok ammunisjon.
Vanntette beviser som kobler Fred til en neddyssing.
Det er lett for deg å si.
Fred har valgt meg ut som byttet sitt.
Jeg påpeker bare at du virker desperat nå,
og det er ikke en god posisjon å angripe fra.
Lærte du det også fra naturdokumentaren din?
Nei. Sunzis Kunsten å krige.
Herregud. Drep meg her og nå. Jeg...
Hør her, Chippy. Du er trøtt.
Du kom nettopp fra LA.
Fokuser på programmet.
Vær tålmodig.
Vent.
God natt, Chip.
Ja. Pokker ta deg. God natt.
Det har kommet nye detaljer
om hva Weinstein tenkte i timene før han ble sparket.
I en e-post lekket til pressen skriver han til venner og kolleger:
"Jeg trenger hjelp.
Gi meg nok tid til å ta terapi.
Ikke la meg få sparken.
Alt jeg trenger er støtte fra bransjen."
Jøss, så interessant.
WEINSTEIN SPARKET
Det viser hvordan han opererte
og manipulerte menneskene rundt seg.
Ja. Det er slik denne fortiende kulturen varte så lenge.
Hva pokker driver jeg med?
For en uke siden
sprang du inn i heisen
og spurte meg om hvem andre som visste noe.
Ja, det gjorde jeg.
Hvis du vil vite det, kan jeg gi deg hele historien.
Jeg lover at den er av shakespearsk kaliber.
Alt som skjedde.
Hvem som visste om og skjulte det.
Det er for generelt. Jeg trenger noen detaljer.
Jeg vil ha noe fra deg også,
så jeg gir deg ikke varene med det samme.
Hva skulle jeg kunne gi deg?
Jeg vil ha plattformen min tilbake.
Fortelle historien min.
Jeg vil at du skal intervjue meg på programmet.
Et intervju kommer ikke på tale.
Det kan jeg si med det samme.
Hvorfor ikke det?
Seertallene ville gått amok.
Kritikerne også.
Sosiale medier.
Samfunnets røst ville ha vendt seg mot oss.
Du slår meg ikke som en som bryr seg om samfunnets røst.
Tror du at du vet hvem jeg er fordi vi var i samme heis i 30 sekunder?
Nei.
Men tar jeg feil?
Du er en journalist. Jeg gir deg en sak.
Vanæret overgriper kommer hjem
for å snakke om sin uakseptable oppførsel.
Han løfter sløret
som beskytter toppledelsen.
Som, ærlig talt, styrer hele landet.
Jeg mener...
Kom igjen.
Du vet at Alex aldri vil godta det.
Aldri. Ikke Chip heller, for den saks skyld.
Du har rett. Alex vil stritte imot
av mange forskjellige grunner.
Den viktigste er at hun ikke er uskyldig selv.
Hva er det du sier?
Hun...
Hun var ikke blind.
Og Chip er en død mann.
Han overlever aldri dette.
Det spår tebladene.
Tebladene tar aldri feil.
Jeg vet hva du gjør.
Gjør du? Fortell meg hva motivasjonen min er, da.
Alle andre liker så godt å gjøre det.
Dette er ikke et uselvisk forsøk
på å fjerne de store, slemme lederne av UBA.
Du håper på å bli frikjent.
Jeg vil ikke hjelpe til.
Hei, Bradley.
Jeg har bevis.
Jeg kan skaffe vitner.
Hva slags vitner?
Jeg kommer på én her og nå.
En kvinne jeg hadde et forhold til.
Hun brukte meg til å bli forfremmet.
Hun hater meg ikke.
Jeg kan nok få henne til å bekrefte det jeg sier.
Jeg tilbyr deg nyheter.
Dette er en viktig sak.
Den teller.
Du vet den kan skape endringer.
Hva om saken ødelegger nettverket,
men også programmet vårt og alle som jobber der?
Det er en mulighet. Det er risikabelt.
Men du må spørre deg selv om risikoen er verdt det.
Si ifra hvis du er interessert.
Snart.
Jeg går ut jeg med dette med eller uten deg.
Herregud. Bare si hva som foregår.
Jeg vet det er noe grusomt.
Er noen syke?
- Nei. Ingen er syke. - Nei.
Ingen er syke.
Hør her, Lizzy.
Vi er så glade i deg.
Det kommer aldri til å forandre seg.
Vi er en familie, og vi kommer alltid til...
Hva prøver du å si? Bare si det.
Faren din og jeg skal skilles.
Hva?
Nei.
Dere sa dere ble separert for å fikse forholdet.
Det er ikke lenge siden.
Det var målet vårt.
Det var det, kjære.
Løy dere for meg?
- Nei. - Nei.
Nei, vi løy ikke for deg.
Vi prøvde virkelig.
Vi prøvde.
- Gjorde du, mamma? - Ja.
Hvordan? Når? Hvordan prøvde du?
- Hvordan har du prøvd, mamma? - Nei. Kom igjen.
Det går bra.
Jeg har prøvd i årevis.
Jeg tror ikke du prøvde. Du lot som om du prøvde.
Våre liv har alltid handlet om jobben din.
Du later som om det en byrde, men du elsker jobben din.
- Du trenger den mer enn du trenger oss. - Nei, gi deg nå.
Det stemmer ikke.
Lizzy, jeg er gladere i deg enn noe annet i verden.
Du sier du er glad i oss, men prioriterer oss aldri.
Nei, Lizzy. Moren din er veldig glad i oss.
Jeg gjør så godt jeg kan.
- Jeg gjorde det jeg måtte. - For deg selv, ja.
Vi har latt deg holde på sånn.
Nå er det terapeuten din som snakker.
Ikke kritiser terapien min.
Jeg har aldri hatt en normal familie eller et normalt liv.
Du har aldri vært til stede for meg eller pappa.
Vi har vært heiagjengen din og assistentene dine.
Du har ikke prioritert oss.
Greit.
Lizzy.
Det var jeg som ba om å bli skilt. Greit?
Det er i så fall fordi hun ikke ga deg noe annet valg.
Herregud.
Kan du gå til henne? Hun er opprørt.
- Unnskyld. - Nei da. Hun måtte jo...
Hun måtte skylde på noen.
Greit. Lizzy.
- Herregud. - Lizzy.
Pokker!
Greit.
Pokker.
"Jeg misbrukte min makt som president.
Jeg innfridde i hvert fall ikke mine plikter som leder."
Det er det andre.
For det tredje:
"Jeg utsatte folket for to år med unødvendig lidelse,
og det beklager jeg."
Jeg sier at du forklarte motivene dine...
Er øynene mine oppsvulmet?
Tror du jeg ville latt deg se oppsvulmet ut?
Greit, ro deg nå.
Det føles vel bare sånn.
- Takk. - Ingen årsak.
Hei.
- Ja? - Hei. Jeg...
God morgen.
Jeg ville bare si hei.
Ja.
Godt å være unna brannene.
Ja. Absolutt.
Hvis jeg måtte tilbringe én natt til på Safari Inn,
tror jeg kanskje at jeg hadde dødd.
Hvordan går det med deg?
Jeg måtte fortelle det til Lizzy i går kveld.
Jeg og Jason.
Vi sa det sammen.
Jeg beklager.
Ja.
Var det som å rive av et plaster?
Revet av.
Raskt og vondt.
Hender det at du plutselig ikke vet hvem du er...
eller hva du vil ha?
At du med ett ikke føler noe?
Det hender, ja.
Jeg liker det ikke.
Kan jeg gjøre noe for å hjelpe?
Ja. Kan du fjerne gruppefotograferingen fra timeplanen?
Utsette den?
Bare tanken på å smile kunstig nå...
Jeg vet hva du mener.
Hvorfor føles det som klassefoto-angst?
Fordi ansiktet ditt snart vil stå på utstilling i hele New York.
- Herregud. - På busser og bygninger.
Jeg har aldri sett meg på en bygning.
Hvorfor er det nødvendig?
Vel,
fordi de må viske vekk Mitch Kessler fra alles hukommelse.
Som om han aldri har eksistert.
Savner du ham?
Det gjør jeg.
Har du prøvd å snakke med ham siden han fikk sparken?
Jeg har kontaktet ham et par ganger.
Han sa jeg var sprø som ansatte deg.
Det har han rett i.
Ja. Mitch har en tendens til å ha ofte rett.
Den jævelen.
Vel, programmet må holdes i live.
- Ja, det må det. - Vi ses i studio.
Vi ses der.
Takk for at du så til meg.
Ja.
Hvis du ligner på meg,
pleide du å drømme om en fremtid der roboter er en del av hverdagen.
Flytt fugleinfluensa-panikken til D-blokken.
Folkehelseinstituttet har ikke engang svart,
så de kan drite og dra.
Men C-blokken er ledig.
Vi må fylle den raskt. Gi meg noen ideer.
Opptaket med lacrosse-treneren
som dopet spillerne sine er klart.
Sterkt intervju. Bradley griller ham.
Kan det måle seg med fugleinfluensa?
Det utfordrer. Det handler om makt og manipulering.
Det har landsdekkende relevans.
Hva med den nye klimarapporten?
Den har vi droppet.
- Har vi ikke? - Den er kjedelig.
- Ikke noe nytt. - Det at menneskeheten
kommer til å ta fyr om 20 år virker som en stor sak.
Om 20 år? Den delen leste jeg ikke.
- Les mellom linjene. - Det står ikke.
Det er nok.
Vi bruker intervjuet.
Mia har rett. Det er solid.
Vent. Klimarapporten er ekte nyheter.
La det ligge, Nicky.
Den har sammenheng med skogbrannene.
Slutt å presse ham. Chip er sjefen din.
Din også. Slutt å kysse rumpen hans.
Alle vet at det er din spesialitet.
Ja. Jeg ønsker alt godt til hele familien.
Ja, det gjør vi.
Vi har noen spennende nyheter fra...
Unnskyld, det var... Unnskyld, Mia.
Det går bra. Vi fortsetter.
Frank Marklans nye, eksplosive bok
Fem dager i oktober kom ut i dag.
Vi fortsetter ikke.
Pakk sammen. Du er ferdig.
- Hva? - Chip.
Kom deg ut av kontrollrommet mitt.
Her i studio for å diskutere de kontroversielle
påstandene i boken sin.
Jeg gleder meg til det intervjuet, Bradley.
Takk, Alex.
Nå skal vi høre om en stor sak i Washington som har...
Flott. Dette er...
Kongressen jobber med bistand til ofrene.
Supert.
Jeg blir straffet for å si høyt noe alle her
har sagt bak ryggen hennes i 18 måneder.
- Fantastisk! - Stikk av!
Takk.
Hvis presidenten legger ned veto, må Kongressen starte på nytt...
Gjør klar direktesending.
Kom igjen. Det er ikke noe å se her.
Tilbake til arbeidet.
Vår Washington-korrespondent har mer om...
Start direktesending.
- Du må gi ham jobben tilbake! - Tuller du med meg?
Du hjelper meg ikke, om du tror det!
Dette handler ikke bare om deg.
Du har gjort det verre!
Hva pokker vil du jeg skal gjøre?
Jeg lå ikke med Mitch!
Det var ikke mitt dårlige valg!
Jeg må betale for det hver pokkers dag!
Hør, jeg kan ikke...
Jeg vet jeg ikke var perfekt. Men jeg kan ikke fikse alt.
Det er vel alt folk her forbinder meg med.
Unnskyld, Mia. Jeg er bare helt utkjørt. Jeg mente ikke...
- Jeg må jobbe. - Unnskyld. Pokker.
Pokker.
Værmeldingen etter dette.
Over store deler av...
- Trenger du noe? - Sjekk e-posten.
- Hva? - Fikk du en e-post?
- Jeg får mange. - Sjekk!
Ja vel.
Pokker.
Personalavdelingen vil snakke med meg. Fikk du den også?
- Vet de om det? - Kanskje noen så oss og sa fra.
Jeg tror kroppen min er i sjokk.
Jeg føler meg svak, og jeg svetter. Hva skal vi gjøre?
Ikke kast opp. Drikk appelsinjuice.
Jeg er redd, Yanko.
Gi meg denne.
Greit. Bare hør på meg.
Vi går til personalavdelingen sammen og sier at vi har et forhold.
At de bør registrere det. Vi kommer dem i forkjøpet.
Jeg har en annen idé. Vi går dit og nekter for alt.
- Nei, det går ikke. - Det gikk for Clinton.
Han ble stilt for riksrett.
Å ja, Clinton ble stilt for riksrett.
- Takk. - Seksti sekunder til Yanko.
Det er mottatt. Takk.
Jeg elsker deg.
Jeg hater hvert sekund jeg må skjule det.
Jeg vil invitere deg til en fin restaurant
hvor vi kan bestille biff og drikke vin,
og jeg kan holde deg i hånden og kysse deg.
Si dårlige vitser.
Blir du med meg?
- Yanko. - Tiden er inne.
Vi møtes i personalavdelingen.
Etter fotograferingen.
Jeg gleder meg.
Vi er på luften om...
fem, fire, tre...
Takk, Andrea. Det var fascinerende.
Bradley var ikke kjent på nasjonalt nivå,
men hun kom til oss med utstrakt erfaring og mye arbeid bak seg.
Om vi har hatt noen problemer med henne, er det fordi vi...
Fordi jeg
var sen med å tilrettelegge programmet for henne.
Det er som om vi skulle tvinge Steph Curry til å spille i angrep.
Det ville være trenerens feil.
Med en spiller som Bradley
er det best å bare gi henne ballen
og slippe henne løs.
Så kan vi lene oss tilbake
og se henne gjøre jobben sin.
Greit. Det skulle holde.
- Var det alt? - Ja. Det var alt.
Med den basketball-analogien
kommer portrettet til å skrive seg selv.
Du har ikke spurt meg noe om Mitch.
Jeg har ikke tid til formaliteter.
Jeg har alt jeg trenger.
Du tror du har det.
Å ja?
Vel, det er ikke det jeg skal skrive om.
Det burde komme som en lettelse for deg, Chip.
Maggie.
Gjør meg en tjeneste.
Kan du stole på meg i ett pokkers sekund?
Hva er det?
Hør, jeg... Jeg kan fortelle...
Jeg kan dele noen ting med deg,
peke deg mot noen ting
som inkriminerer nettverket på høyeste nivå.
Aller høyeste pokkers nivå.
Du kan selvfølgelig ikke sitere meg direkte.
Hvis du er interessert, vil jeg gjerne vite det så snart som mulig.
Forstår jeg deg riktig?
Ja, du forstår riktig.
Dette ligner ikke deg.
Du har rykte på deg som en lojal soldat.
Ja. Men denne soldaten vet ikke helt
hva det er han beskytter lenger.
Hvorfor gjør du dette nå?
Hva med 15 års delaktighet?
Nei. Beklager.
Man får ikke plutselig dårlig samvittighet
når man har ansvaret for den mest dyrebare eiendelen
til et selskap verdt milliarder.
Man får dårlig samvittighet
når noen fra selskapet gir deg tillatelse til det.
Maggie, jeg tilbyr deg en god historie.
Jeg leter etter en enda bedre en.
Greit.
Vi tenker på det begge to, og så ringer jeg deg.
Cory, kontoret mitt kommer til å kontakte dere om et møte.
Ja vel.
Så gøy. Med hvem da?
Vent. Jeg liker overraskelser.
Med Marlon Tate.
Han er en potensiell EP for The Morning Show.
Har Chip fått hjerteinfarkt?
Pokker også. Leit å høre.
Etterforskningen er snart ferdig.
Vi vet ikke hva rapporten vil si,
så vi må forberede oss på alle eventualiteter.
Marlon er flink. Jeg har kjent ham lenge.
Han takler både kvelds-og morgennyhetene.
Takk for anbefalingen, Fred.
Det er ikke en anbefaling.
Marlon er mannen.
Jeg hører hva du sier.
Som leder for nyhetsavdelingen tar jeg det til etterretning.
Er det noe du har lyst til å si?
Ja.
- Er du lykkelig, Fred? - Unnskyld meg?
Lever du et lykkelig liv?
Jeg vet du har en kone, et par hus og et nettverk.
Men det virker ikke som om de gjør deg tilfreds.
Jeg tror aldri jeg har sett deg smile
i mer enn et par sekunder.
Det er synd, for det er gøy å smile.
Det føles godt.
Du burde bruke mer tid på ting du liker.
Forhåpentligvis får du mer tid til dem snart.
Jeg ville bare gi deg et råd. Gjør med det hva du vil.
Jeg tenkte jeg burde si det
før du plutselig sitter der uten annet enn rynker i pannen.
La meg høre hvordan det går med Marlon.
Dette er dessverre ikke et godt tidspunkt å skilles på.
Mener du at det finnes et godt tidspunkt å skilles på?
Om noen har blitt utsatt for mishandling,
ser de sterke ut ved å be om skilsmisse.
De tar tilbake kontrollen over livet sitt.
- Har noe sånt skjedd? - Mishandling?
Nei. Ingen mishandling, dessverre.
Det kan du stryke ut.
Herregud. Er dette en spøk?
Det er et ekteskap. Ekteskap tar slutt. Herregud.
Spesielt kjendisekteskap. De burde måles i hundeår.
Da ville jeg og Jason feiret 140 års-jubileum.
Vellykket.
Det er ikke sånn folk vil se det.
De kommer til å lure på om du hadde en affære med Mitch.
- Det er greit om du hadde det. - Greit.
Du bør bare fortelle oss om det.
- Det er best om vi vet alt. - Akkurat.
Folk kommer uansett til å legge merke til at konen til Mitch
søkte om skilsmisse rett før din skilsmisse ble offentliggjort.
Et annet spørsmål er hvem av dere som skal søke om skilsmisse.
Hvis du gjør det, ser du hjerteløs ut.
Hvis Jason gjør det, vil folk tro han så deg med en annen mann.
Eller at han ikke orket å leve med en krevende kjendis lenger,
og da ser du patetisk ut.
Med mindre Jason var utro, for eksempel med en yngre kvinne.
Det ser bra ut.
Folk vil synes synd på deg.
Men de vil også føle med deg,
så fortell oss om noe sånt har skjedd.
Daniel, programmet ditt er en katastrofe.
Selv jeg ser på det. Hvem vil ikke se på Alex
gråte over en hund? Men det vil ikke vare.
Foreløpig er du på det laget som vinner.
Men fordelen med å være på andreplass
er at ledelsen er villig til å betale hva som helst for å bli nummer én.
Lønnen min ved UBA er ikke problemet.
Hva er problemet?
Problemet mitt er at UBA bruker to hvite damer til å vise
hvor progressive de er som har to kvinnelige programledere,
mens de som er mørke i huden
må stå og holde på kjoleslepene deres.
Jeg ville ha vært rasende.
Jeg er rasende av følgende grunn.
TMS hentet meg fra en jobb jeg faktisk likte
ved å appellere til min politiske teft,
og lovte at jeg skulle få gjøre det jeg elsker.
I stedet satte de meg på The Twist, for pokker.
Egoet mitt elsker at du er interessert i meg,
men jeg er redd for at et bytte til YDA bare ville bety
en lengre versjon av The Twist.
Jeg vil jobbe i nyhetene.
Jeg vil at folk skal følge spent med.
Jeg vil at det skal være nok.
Det er derfor jeg vil ha deg på YDA.
Daniel, du er en vakker, følsom, kjedelig mann som elsker harde nyheter.
- Jeg tuller ikke. - Ikke jeg heller.
Folk ser på YDA fordi det er gøy.
Det er muntert og ufarlig. Det ordner jeg og Jimmy.
Jeg liker faktisk å intervjue de gjenlevende fra Bay City Rollers.
Men vi kan ikke slå TMS ved å være gøy å se på.
Vi trenger noe kjedelig. Noe med tyngde.
Vi trenger politisk troverdighet.
Det har du i overflod.
TMS er sårbare akkurat nå.
Det er mange der jeg bryr meg om
som vil bli såret om jeg bytter side.
Alison, Yanko...
Ja, alle minoritetsvennene dine.
- Ikke snilt. - Ikke feil.
Det er uansett ikke lett.
TMS-familien er ødelagt nå,
og den har aldri egentlig bestått av andre enn Mitch og Alex.
Hvis du har sett det på nettet eller noe sånt.
Så snart som mulig. Men ikke til meg.
- Greit. - Takk.
Hvor er resten av familien?
Si det. Kanskje på tur med hunden.
Litt av en familie.
Ja. Dysfunksjonell.
Som en ekte familie.
Greit. Jeg er tilbake.
Alle er her.
La oss fotografere hvor lykkelige vi er.
- Kan vi snakke et øyeblikk? - Ja da.
Ja.
Jeg må visst offentliggjøre skilsmissen på programmet i neste uke.
- Jeg beklager. - Det går bra.
Jeg ville bare forberede deg på et pinlig opptak.
Pinlige opptak er min spesialitet.
Men takk for advarselen.
Ja. Dette må selvfølgelig bli mellom oss.
- Selvfølgelig. - Takk.
Jeg må passe på hva jeg sier.
En dame i personalavdelingen skremte livet av meg i sted.
Hun minnet meg på at jeg er på vei inn i et minefelt av spekulering
om ekteskapet mitt og min mentale helse. Og...
Mitch.
Hvem vet, kanskje du og jeg?
Kanskje vi elsker hverandre.
Jeg hadde foretrukket det.
Det høres tøft ut. Jeg er her om du trenger noe.
Greit?
Vent.
Det er noe.
Kanskje vi kan gjøre det sammen?
Annonsere skilsmissen din?
Ja. Du sitter jo rett ved siden av meg
- når jeg sier det. - Ja.
Vi kunne gjøre det til en dialog.
Din spesialitet er jo tydeligvis...
å være et menneske.
Det kan ikke skade.
Vi kan diskutere det til middag i kveld hjemme hos meg.
- Det høres flott ut. - Gjør det?
Ja. Det vil jeg gjerne.
Jeg tar med noe mat.
Nei, det ordner jeg.
- Greit. - Greit, damer.
- Ja. - Dere er nydelige. Gjør klart.
Skal vi begynne?
Greit.
- Vær en familie. - Herregud.
- Bilder. - Kom igjen.
- Sett i gang. - Lykkelig.
En lykkelig familie. Bra. En, to, tre.
Flott. Store smil.
Flytt lårene dine litt mot meg.
- Det ser bra ut. - Alvorlig eller smilende?
Bra. Hold den stillingen.
En, to, tre. Bra. Opp med haken.
Litt til denne siden. Få alle med.
Flott. Smil. Bra. God idé.
- Nydelig. - Det er min dårlige side.
Du har ingen dårlig side.
- Jeg har tatt koffein. - Takk.
Bra. Kan du løfte haken, Bradley?
En, to, tre. Bra. Store smil. Sånn, ja.
Nicky sa bare en vits.
Han er en god gutt.
Han burde ikke få livet ødelagt av en vits.
- Han sa unnskyld. - Det var Chip som sparket ham, ikke jeg.
Hvis du sier det, så.
La det ligge, Bart.
Ja vel. Jeg skal la det ligge.
Men det finnes de som aldri vil la det ligge.
Hei, alle sammen.
Kan jeg få oppmerksomhet?
Dette er Mia Jordan.
- Kan jeg få alles oppmerksomhet? - Hva er det?
Hei.
Jeg er den foraktede, overfølsomme kvinnen
- som lå med programlederen... - Pokker også.
For karrieren sin.
Sørget for at han fikk sparken
da han nektet å forlate konen sin.
Nå tørster hun etter hevn.
Så alle med en kuk bør passe seg,
for nå hater hun kuker.
Pass dere, kuker!
Ikke gå ut om kvelden uten følge,
for det hevngjerrige feminist-ludderet
Mia Jordan er på frifot.
Bør vi gjøre noe?
Nei, la henne snakke.
- Jeg beklager, Mia. - Du kan holde kjeft, Bart.
Hør, alle sammen. Jeg vet det.
Jeg vet godt hva som sies om meg.
Jeg forstår det slik
at jeg har fått Nicky sparket, og snakket til avisen om Mitch.
Jeg er sikkert også Zodiac-morderen,
og jeg myrdet nok erkehertug Franz Ferdinand.
Anklagene tar ikke slutt.
Jeg kunne nektet for mye av det.
Det meste er løgn.
Løse rykter. Men jeg er helt...
utmattet.
Jeg orker ikke å nekte for det.
Hva er poenget?
Alle har gjort seg opp en mening allerede.
Noen hater meg, noen synes synd på meg,
noen tror jeg er et offer,
noen tror jeg er et ludder.
Alle har sine egne meninger, og vet dere hva?
Behold dem.
Jeg vil bare komme meg videre i livet.
Kan du legge ned mikrofonen?
Chip, jeg er nesten ferdig, med mindre du vil ha en dialog.
Greit. Fortsett.
Vi er alle mennesker.
Vi har gjort ting vi angrer på.
Uansett hvilken side av Me Too-linjen du havner på,
er vi alle bare mennesker som prøver å gjøre jobben vår.
Gjøre den godt.
Det skal jeg fokusere på.
Jobben min.
For jeg vil bli husket her i verden
for noe annet enn å ligge med Mitch Kessler.
Det synes jeg at jeg fortjener.
Greit, alle sammen.
Det var kloke ord. Nå må vi...
tilbake til arbeidet.
Mia. Hei.
Bradley.
Jeg skjulte det fordi jeg ville være produsenten din.
- Jeg var redd du skulle se ned på meg. - Jeg gjør ikke det.
Jeg gjør ikke det.
Jeg er glad for at du gjorde dette.
Det er vondt å tenke på at du måtte takle dette helt alene.
Takk.
Vi må forberede morgendagens program.
- Greit. - Ditt kontor om ti minutter?
Ja. Det høres bra ut.
Claire,
Mr. Flores sier at han ønsker å gjøre dette forholdet offentlig.
Det var han som sa det,
men vi ønsker begge å gjøre det offentlig.
Helst konfidensielt, om det er mulig.
Hjelp meg å forstå hvordan dette forholdet begynte.
Var det du som foreslo å gjøre forholdet fysisk?
Nei, og det ville jeg aldri ha tenkt på.
Først ble vi venner.
Claire kom ofte inn med sammendrag.
Hun lyttet til meg, og tok arbeidet mitt på alvor.
Det gjør ikke alle.
De trenger værmeldinger,
men tar dem sjelden på alvor.
Claire gjør det.
Hjernen hans er utrolig sexy.
Det virket ikke som en forbrytelse å ta steget til faktisk sex.
Jeg har ikke sagt
at det var en forbrytelse. Jeg bare spør om hva som skjedde.
"Bare spør om". Det er en høflig måte
å spørre om noe du ikke har noe med å gjøre.
Nei. Det var jeg som avbrøt kysset.
Selvfølgelig var jeg redd det var upassende.
Jeg løy til meg selv om følelsene mine.
Hun virket helt uberørt.
Hun sa at hun likte meg,
og at hun hadde likt meg lenge.
Det tok meg på sengen.
Ja, vi hadde sex den kvelden.
Ja, i Yankos leilighet.
Men bare fordi det er han som er kokken,
og jeg liker god paella.
Jeg inviterte henne på middag.
Vi ble enige om at det var best å holde det skjult.
Det var jeg som sjekket opp ham. Jeg er pervoen.
Jeg har ikke sagt at noen er en pervo.
Du har antydet det.
At han må ha lurt meg til å like ham
fordi han står i en maktposisjon på jobben.
Vi tenkte ofte på å si ifra...
Men dere sa ingenting før dere ble kalt inn.
Nei, og det kan du klandre oss for.
Du kan sammenligne forholdet vårt
med Mitch Kesslers grusomme handlinger.
Du må forstå én ting, Sheila.
Det var sånne ting som fikk oss til å tie stille.
Har Mr. Flores noen gang bedt deg gjøre noe du ikke ville?
Nei.
Aldri?
Han ba meg om å komme hit, og det ville jeg ikke.
Du gjør en viktig jobb her.
Jeg setter pris på alle de vanskelig spørsmålene.
Men Claire og jeg håper at vi kan representere en ny måte å takle
slike forhold på arbeidsplassen.
Anser du forholdet ditt med Mr. Flores som seriøst?
Hvorfor er det relevant?
Fordi jobben vår er å undersøke
om det lar seg gjøre at dere to jobber på samme sted.
- Mener du at jeg kan få sparken? - Altså...
Værmannen får neppe sparken.
Jeg sier ikke at noen vil få sparken.
Jeg har ikke lyst til å være her. Jeg skulle ikke ha kommet.
Trenger du litt tid?
Nei, jeg trenger å gå herfra.
Det er jobben vår å stille disse spørsmålene.
Jeg synes jeg har rett til et fnugg av privatliv.
Du valgte å komme hit.
Jeg har ikke valgt noe.
Claire?
Hva er det?
Trenger du hjelp til å avslutte forholdet?
Herregud.
- Herregud. Går det bra? - Jeg vet ikke.
- Hva kan de gjøre? - Yanko! Forsiktig.
- Ja da. - Folk.
Jeg vet det. Jeg er bare så lettet.
Jeg tror vi er trygge.
Hvordan gikk det med deg?
- Vanskelig å beskrive. - Hei.
God natt, Yanko.
Hei. Du skal få informasjonen du ba om om cirka en time.
- Går det bra? - Ja.
- God natt, Claire. - God natt.
- Hei. - Hei.
- Hvordan går det? - Bra.
Jeg står bare her og tenker på regnet.
Det skal regne i morgen. Ta på støvler.
Det skal jeg. Går det bra med Claire?
Ja, jeg tror det.
- Ja vel. - Ja. Hun er utrolig dyktig.
Jeg er glad du så det og ga henne en sjanse.
- Hei. - Så rart å støte på deg her.
Hva er sjansen?
Ikke skam deg over
at du ventet utenfor heisen
i en time i håp om å møte på meg.
Så morsomt.
Det er rart at vi skal hjem til samme sted.
Som om vi bor på samme hybel.
Jeg har en sprø idé.
Skal vi sende bort bilene våre og gå til hotellet?
Hvorfor skal bli kjørt?
Vi er i New York City. La oss gå rundt i byen.
Er det faktisk noen her som vil gå ut i gaten?
- Ja. - Vi gjør det.
Ja.
Var det godt å være hjemme i forrige uke? Sove i egen seng?
Nei, jeg satt for det meste i et rom og så på pilotepisoder.
Å ja. Noe bra?
For en måned siden ville jeg kanskje ha sagt ja,
men jeg innså noe underlig
mens jeg satt og så på en veldig dyr og flott serie. Fiksjon.
- Ja. - At sannheten er rarere enn fiksjonen.
- Seriene var helt greie, altså. - Ja.
Noen var faktisk gode.
Men ikke som sannheten. Virkeligheten.
Jeg er hektet på den nå. Takket være deg.
Jeg liker sannheten.
Jeg har brent meg på den mange ganger,
men jeg liker den.
Hei. La oss gjøre noe dumt.
Vil du gjøre noe dumt?
- Det kommer an på hva du mener. - Hør her.
Vi drar til Central Park og tar karusellen.
Nei. Vi tar en hestevogn.
Det er politisk ukorrekt, og så dumt at det er gøy.
Jeg liker å gjøre dumme og gøye ting,
men jeg har en del å tenke på akkurat nå.
- Ja vel. - Kan vi ta det senere?
Det er et tidsbegrenset tilbud.
Gi deg. Det er det ikke.
- Hei. - Hva gjør du her?
Jeg kommer med pizza.
Jeg har spist.
Jeg vil så gjerne snakke med deg.
Samantha er her.
Jeg skulle akkurat til å gå på biblioteket.
Hei, Sam. Hvordan går det?
Hei, Alex. Det går bra.
Du får vel komme inn, da.
Jeg skulle sagt ifra om at jeg kom.
Ja, kanskje det.
Hva er det?
Jøss. Ja vel.
Unnskyld at jeg gjorde deg trist.
Unnskyld.
Hvorfor skjer dette nå?
Har det noe å gjøre med Mitch?
Nei. Selvfølgelig ikke.
Er du sikker?
Du har hatt et sammenbrudd helt siden han dro,
og gjort alt mulig sprøtt.
"Sammenbrudd"?
Er det sånn du vil beskrive det jeg har opplevd?
Du ansatte Bradley Jackson ut av det blå.
Page Six skrev at du vandret rundt i gangen på jobben.
Lizzy. Hvordan kan du tro på det Page Six skriver?
Greit. Lizzy.
Jeg vet det gjør vondt.
Ikke for deg. Du bryr deg ikke.
Hva?
Pappa elsker deg så høyt. Han gjør alt for deg.
Hvorfor er han ikke god nok?
Dette har ingenting å gjøre med at faren din ikke er god nok.
Han er smart, pen og morsom.
Han underviser ved New York University.
Han har skrevet bestselgere om verdensøkonomien, for pokker.
Jeg vet alt det.
Hvordan kan du være så egoistisk, da?
Lizzy. Kjære deg. Du ser bare
en del av det som foregår. Og sånn skal det være.
Men 25 år er veldig lenge.
Vi er to helt forskjellige mennesker nå.
Og vi bare...
Jeg føler ikke det samme for ham lenger.
Det har jeg ikke gjort på årevis.
Jeg har prøvd.
Du aner ikke hvor ensom jeg har vært.
Jeg vet at det gjør deg sint og såret.
Men du må forstå at det ikke er så enkelt som du tror.
Jeg kan ikke det nå, mamma. Jeg er for sint og såret.
Nei vel. Men vær så snill.
Vi har alltid vært til stede for hverandre.
Du er barnet mitt. Ikke gjør dette nå.
Du må komme deg ut.
Jeg kan knapt tro at du gjør dette.
Hva er det jeg gjør?
Jeg nekter å trøste deg akkurat nå.
Greit. Jeg skal dra.
Flott. Gå og del det med seerne dine. De trøster deg nok.
Pokker ta deg, barn!
Hørte jeg riktig?
Ja. Jeg sa: "Pokker ta deg."
Hvordan våger du?
Etter alt jeg har gjort og alt jeg har gitt deg.
Livet mitt. Kjærligheten min. Kroppen min.
Det store hodet ditt ødela skjeden min, for pokker.
Jeg måtte sys sammen igjen etterpå.
Det visste du nok ikke.
Jeg måtte holde ut med faren din
i årevis mens han gjorde meg sprø hver gang han sa "min kjære".
Han snakket til meg som om jeg var fem år gammel.
Jeg orker det ikke mer.
Jeg vil være lykkelig. Det har jeg fortjent.
Jeg er et menneske, Lizzy.
Og vet du hva?
Ikke våg å klage på karrieren min.
Du tror du er så progressiv.
Ja, jeg har jobbet hardt for å komme meg dit jeg er nå.
Jeg ville ha det.
Jeg ville bli noe. Jeg ville bety noe her i verden.
Jeg visste ikke at det var ulovlig.
Livet er ikke perfekt.
Vi får ikke alt vi vil ha.
Du er ung. Gå og lag det livet du vil ha.
Se hvor lett det er.
Slutt å klage og å skylde på meg.
Kjøp din egen pokkers pizza.
Dette er min pizza. Jeg har fortjent den.
- Pokker ta deg, mamma. - Pokker ta deg, barn.
Hallo?
Det er Bradley Jackson.
Om du finner noen som kan bekrefte historien,
er jeg kanskje interessert.
Greit.
Hei.
Mitch. Hva gjør du her?
Du fikk noe fra meg.
Nå må du gjøre meg en tjeneste til gjengjeld.
Norsk tekst: Aleksander Songe-Møller Soleim