Jestli to půjde do kytek, vím přesně, kdo to odnese.
Asi já, co?
V PŘEDCHOZÍCH DÍLECH
- Je tady Mitch. - Počkej...
Máte strach. Chápu.
Strach říkat nepopulární věci o lidech, co jsou teď nepopulární.
Jenže tady jde o můj život!
Kdo ještě věděl, co se tu děje?
Kdo myslíte?
Chci rozvod.
To ne.
Ne, Jasone. Omlouvám se. Promiň, že jsem tě tam nechala...
Dýchej.
Život je těžkej. Všichni to máme složitý.
Chci, abys věděla, že mi můžeš věřit.
Mám pro vás zajímavé informace.
Neboj se v mý přítomnosti být zranitelná.
Opravdu.
Dobře.
A určitě tě to napadlo.
Jestli Fred ponese zodpovědnost a ty budeš zářit,
ocitneš se najednou na jeho židli.
Ale Fred o místo nepřijde, pokud se na něj neobjeví něco konkrétního.
- Třeba co? - Nevím, Chipe, třeba co?
Ale nejsi nestranná. Věděla jsi, co Mitch dělá.
Nikdy ses mi o Mitchovi nesvěřila.
- Nepožádala jsi o pomoc. - Nepožádala jsi o pomoc.
Vždycky ses dokázala postarat sama o sebe. ﻿1
Neříkal jsem to? Nejlepší falafel v New Yorku.
Psali o tom na Eateru. Ten znáš, ne?
- Jo, skvělý web. - Úžasný.
Taky mě děsně baví.
Mohli bychom se vrátit k předchozímu tématu?
Samozřejmě. Bylo vzrušující.
Prý máš nějaké e-maily.
Důkazy převodů peněz výměnou za mlčení.
A vím, kdo to může potvrdit.
- Bývalý viceprezident a ředitelka HR. - Aha.
Producent večerních zpráv.
Nitky bohužel nevedou přímo k Fredovi.
Protože je vychytralej jak prase.
Ale je jasné, že to dirigoval.
Tyhle věci se nedějí ve vakuu.
Každý má dost starostí sám se sebou.
Včetně tebe.
Alespoň mě vyslechni.
Představme si, že některé ty důkazy předám novináři.
Znám někoho v Times, ale je to jedno,
může to být i někdo mladší a agresivnější.
Nadhodil bych téma spoluviny celé stanice na jistých problémech.
Neuváděl bych žádné podrobnosti, jen drobné narážky,
aby mohli dělat, co umí.
Postupně se to bude nabalovat, až z toho vznikne lavina.
- A my se jen budeme dívat... - Jak to Freda pohřbí.
Jo.
- Chceš... - Viděl jsi Planetu Zemi?
Ten přírodovědný dokument?
Dokumentární seriál, jo. Je dojemný i poučný zároveň.
Je tam David Attenborough, kurva.
Mluví se tam o zvířatech, co útočí ze zálohy.
Tahle skupina zahrnuje hvězdice,
hlavonožce, korýše, pavouky, hady a kočky.
Tito predátoři útočí až ve chvíli,
kdy se kořist přiblíží na určitou vzdálenost.
Mají plán. Obvykle se až do poslední chvíle
před útokem skrývají.
Ale když už zaútočí, je mžik.
A potom jsou predátoři, co svou kořist pronásledují.
Je to jiná, přímočará strategie.
Ale funguje jen tehdy, když je predátor rychlejší než kořist.
Já nejsem amatér. Jsem rychlejší, než myslíš.
Pořád jsi pomalejší než Fred.
Tohle je jeho džungle a pohybuje se v ní už sakra dlouho.
Je kurva rychlej.
Fredu Micklenovi se nemůžeš postavit ve volným terénu,
leda bys měl jistotu, že ho dostaneš.
Jinak se otočí, zaútočí na tebe
vykuchá tě a sežere ti vnitřnosti uprostřed podělaný savany.
A to bude hodně bolet.
Co mám teda, kurva, dělat?
Čekej. Posloucháš mě vůbec?
Počkej si na tu pravou chvíli, až bude dost munice.
Nezpochybnitelné důkazy, které ho usvědčí z krytí problémů.
To se ti snadno řekne.
Fred už mě má v hledáčku, chápeš?
Poslyš. Cítím z tebe zoufalství
a v takovém stavu bych se vyvaroval závažnějších akcí.
To v dokumentech o zvířátkách říkali taky?
Ne. To říkal Sun-c'. Umění války.
Bože můj. Zastřelte mě někdo. Já už...
Chippy. Poslouchej. Máš toho dost.
Teď ses vrátil z Los Angeles.
Soustřeď se na pořad.
A buď trpělivý.
Čekej.
Dobrou noc, Chipe.
Jo. Táhni. Dobrou noc.
A konečně se objevily nové detaily
o posledních hodinách Harveyho Weinsteina před jeho propuštěním.
V e-mailu, který se dostal k novinářům, oslovil své přátele a kolegy:
„Zoufale potřebuji vaši pomoc.
Dejte mi čas, abych mohl jít na terapii.
Nenechte mě odejít z funkce.
Potřebuji jen podporu celé komunity.“
To je tedy něco.
WEINSTEIN PROPUŠTĚN
Přibližuje nám to způsob,
jakým dokázal manipulovat lidmi kolem sebe.
A vysvětluje to, proč to ticho trvalo tak dlouho.
Co to, proboha, dělám?
Zhruba před týdnem
jste skočila do výtahu
a zeptala se, kdo jiný ještě věděl, co se děje.
Ano.
Jestli to vážně chcete vědět, povím vám ten příběh celý.
A varuji vás, že má shakespearovské rozměry.
Co se dělo.
Kdo to věděl. Kdo to kryl.
To je trochu moc obecné. Potřebuji detaily.
Něco bych od vás chtěl,
takže si to zatím nechám pro sebe.
Co byste ode mě mohl chtít?
Chci svoji příležitost.
Chci říct svoji verzi.
Chci, abyste se mnou v The Morning Show udělala rozhovor.
To není možné.
To vám můžu říct rovnou.
Proč ne?
Žebříček sledovanosti by zkolaboval.
Jo, a kritici taky.
A sociální sítě.
A veřejné mínění by se obrátilo proti pořadu.
Nevypadáte jako někdo, koho zajímá veřejné mínění.
K takovému zhodnocení vám stačilo 30 vteřin ve výtahu?
Ne.
Ale nemám snad pravdu?
Jste novinářka. Já nabízím námět.
Zdiskreditovaný predátor odchází domů
a vypráví o svém hanebném chování.
A přizvedne při tom oponu,
která kryla chování korporátních bossů.
Kteří, řekněme si upřímně, ovládají celou zemi.
Bradley...
no tak.
Víte, že s tím Alex nebude souhlasit.
Ani za milion let. Chip taky ne.
To je fakt, Alex by k tomu
z mnoha důvodů nesvolila.
Jedním z nich je, že ani ona není nevinná.
Jak to myslíte?
Nebyla...
Nebyla slepá.
Chip už je teď mrtvej.
Tohle nemůže přežít.
Ví to i vrabci na střeše.
A na ty nikdo nemá.
Vím, o co vám jde.
Tak prosím. Vysvětlete mi moji motivaci.
Protože se tím teď baví opravdu kdekdo.
Neděláte to z altruismu,
abyste sestřelil padouchy ve vedení UBA.
Chcete si očistit jméno.
A do toho já se nezapletu.
Bradley.
Mám důkaz.
A můžu sehnat svědky.
Jaké svědky?
Napadá mě třeba jeden.
Žena, se kterou jsem měl poměr.
Využila mě, aby se kariérně posunula výš.
Necítí ke mně nenávist.
A myslím, že by mě mohla podpořit.
Nabízím vám námět.
Je to důležitá kauza.
Má velký dopad.
Víte, že by mohla přispět ke změně.
Co když ta kauza zničí celou stanici
a s tím i náš pořad a všechny, kdo na něm pracují?
To je reálné riziko.
Zeptejte se ale sama sebe, jestli to za to nestojí.
Dejte mi vědět.
Brzy.
Protože bez ohledu na vás s tím půjdu na veřejnost.
Řekněte mi, proboha, co se děje.
Vím, že je to nějaká katastrofa.
Onemocněl někdo?
- Ne, nikdo neonemocněl. - Ne.
Nikdo neonemocněl.
Lizzy.
Máme tě moc rádi.
A nic se nezmění.
Jsme rodina a vždycky budeme...
Tak už to řekněte.
Rozvádíme se.
Cože?
To ne.
Řekli jste, že budete žít odděleně, aby se to vyřešilo.
Co se tak rychle změnilo?
To byl opravdu ten důvod.
Ano, zlato, to byl ten důvod.
Takže jste mi lhali?
- Ne. - Ne.
Nelhali jsme ti, zlato.
Dali jsme tomu šanci.
Zkusili jsme to.
- Vážně? - Ano.
A kdy? Jak jste to zkusili?
- Kdy jsi to ty zkusila, mami? - Ale Lizzy.
To nic.
Zkoušela jsem to celé roky.
Nemám ten pocit. Jenom jsi to předstírala.
Náš život se točil kolem tvé práce.
Předstíráš, jaké je to břímě, ale miluješ a potřebuješ ji.
- Potřebuješ ji víc než nás. - To není fér.
To vůbec není pravda.
Miluju tě víc než cokoliv na světě.
To říkáš nám oběma, ale nikdy nejsme na prvním místě.
To ne, Lizzy. Tvoje máma tě moc miluje.
Dělám všechno tak, jak umím nejlépe.
- Dělala jsem, co jsem musela. - Kvůli sobě.
A my jsme to umožnili.
Takže terapie začíná zabírat.
Neshazuj moji terapii.
Nikdy jsem neměla normální rodinu, normální život.
Nebyla jsi tu, když jsem tě já nebo táta potřebovali.
Byli jsme tví fanoušci a tví oblíbení asistenti.
Vždycky na druhém místě.
Tak jo.
Lizzy.
O rozvod jsem požádal já.
Jestli je to tak, tak jedině proto, že ti nedala na výběr.
Panebože.
Běž za ní. Je rozčílená.
- Omlouvám se. - Prosím.
Potřebuje na někoho hodit vinu.
Tak jo. Lizzy!
- Bože. - Lizzy.
Sakra!
Fajn.
Sakra.
„Jako prezident jsem zneužíval svoji moc.
Nebo... nejednal vždy plně ve shodě s přísahou.“
To je ta druhá věc.
A zatřetí,
„vystavil jsem americký lid zbytečnému dvouletému utrpení,
a za to se omlouvám“.
Říkám, že jste svou motivaci vysvětlil...
Nevypadám ještě otekle?
Myslíš, že bych tě tam pustila oteklou?
Tak jo.
Asi to je jen pocit.
- Díky. - Jasně.
Ahoj.
- Ano? - Ahoj, jen jsem...
Dobré ráno.
Jen jsem chtěla pozdravit.
Jasně.
Jsem ráda, že jsme unikly plamenům.
To jo.
Kdybych v tom hotelu musela zůstat další noc,
nejspíš bych umřela.
Tak jak se máš?
Včera večer jsem to řekla Lizzy.
Jason byl u toho.
Řekli jsme jí to.
To je mi líto.
Jo.
Rychlovka? Jako když strhneš náplast?
Tak nějak.
Bylo to rychlý a bolestivý.
Míváš někdy pocit, že už nevíš, kdo jsi...
a co chceš?
Najednou necítíš vůbec nic?
Někdy. Jo.
Nemám to ráda.
Můžu ti nějak pomoct?
Jo. Mohla bys posunout to focení týmu?
Na odpoledne.
Prosím. Představa, že bych se měla usmívat...
Chápu.
Proč mám strach jako před maturitním focením?
Protože se tvůj obličej rozletí po celém New Yorku.
- Bože. - Bude na autobusech a domech.
Na baráku jsem se ještě neviděla.
Jo.
Je to nutný?
Asi...
chtějí z veřejné paměti vymazat Mitche Kesslera.
Jako by neexistoval.
Chybí ti?
Jo.
Zkusila jsi s ním od jeho odchodu mluvit?
Jednou nebo dvakrát.
Tvoje angažmá považuje za naprosto šílený nápad.
Na tom něco bude.
Jo, Mitch má dost často pravdu.
Hajzl jeden.
Ale my jedeme dál.
- Jo, jedeme dál. - Nashle ve studiu.
Tak zatím.
Díky, žes přišla.
Jasně.
Pokud jste jako já,
snili jste kdysi o dni, kdy budou roboti součástí našich životů.
Takže paniku kvůli ptačí chřipce přesouváme do bloku D.
Hygienici ještě neodpověděli, takže nevím.
Ať jdou do háje i s ptákama.
Ale teď máme v bloku C mezeru.
Musíme ji něčím naplnit. Uvítám vaše nápady.
Bradley má připravený rozhovor
s lakrosovým trenérem, co podporoval dopink.
Je to kvalitní rozhovor. Bradley ho tam drtí.
Je to pikantní téma, ale vyrovná se ptačí chřipce?
Je provokativní, dotýká se moci a manipulace.
Má celostátní důsledky.
Co ta nová zpráva o změně klimatu?
To už jsme vystřihli.
- Chcete to zpátky? - Je to nuda.
- Není tam nic objevného. - To, že lidstvo
do 20 let shoří v plamenech, se mi zdá zásadní.
Fakt? Dvacet let? To mi uniklo.
- Asi moc čteš mezi řádky. - Není to tam.
Tak jo, dost už.
Vezmi Bradleyin rozhovor.
Mia má pravdu. Je to atraktivní kauza.
Ale zpráva o klimatické změně je skutečná „zpráva“.
Nech už toho, Nicky.
Navazuje na požáry z minulého týdne.
Nech toho. Chip je tvůj šéf.
Tvůj taky, tak mu přestaň podkuřovat.
Všichni vědí, že na to máš talent.
Ano. Pošlu přání celé rodině.
Ano, jsme.
A další zajímavá novinka ze světa...
Promiňte, to bylo... Promiň, Mio.
To nic. Tak jdeme.
Dnes vychází očekávaná nová kniha
Franka Marklana, Pět říjnových dnů.
Nejdeme nikam.
Sbal si věci. Končíš.
- Cože? - Chipe.
Vypadni z mýho štábu.
Dnes ve studiu rozebereme kontroverzní detaily,
které v knize uvádí.
Moc se na ten rozhovor těším, Bradley.
Díky, Alex.
A teď se podíváme na dění ve Washingtonu, kde...
Skvělý. To je...
Kongres jedná o balíčku zahraniční pomoci obětem.
Paráda.
Trestáš mě za to, že jsem jí řekl do očí,
co si o ní všichni šuškají už 18 měsíců?
- Vážně skvělý! - Vypadni už!
Díky.
Prezidentovo veto by znamenalo, že se jednání vrátí na začátek.
Připravte se na živý vstup.
Tak běžte. Není tu nic k vidění.
Pořad nepočká. Do práce.
Korespondentka z Washingtonu Andrea Lassonová má další...
Pusťte živý vstup.
- Musíš ho vzít zpátky! - To nemůžeš myslet vážně!
Myslíš, že mi pomáháš? Tak to fakt ne!
Tady nejde o tebe, Mio. Promiň...
Všechno jsi jenom zhoršil!
Co ode mě kurva chceš?
Já jsem s Mitchem nešukal!
Neudělal jsem to idiotský rozhodnutí!
Ale platím za to každej den!
Podívej, nemůžu...
Vím, že nejsem dokonalý. Ale nemůžu to všechno řešit já.
Vždycky tady budu za poběhlici.
No tak, Mio. Jsem se silami u konce. Promiň. Nechtěl jsem...
- Musím se vrátit do práce. - Promiň. Kurva.
Sakra.
Další na řadě je počasí.
Nad většinou území...
- Potřebuješ něco? - Koukni se na e-mail.
- Cože? - Přišel ti e-mail?
- Chodí mi jich spoustu. - Dělej!
Tak jo.
Kruci.
Chce se mnou mluvit personální? Tys ho dostala taky?
- Vědí to? - Možná nás někdo viděl nebo udal.
Myslím, že mám šok.
Cítím se slabá. Potím se. Co budeme dělat?
Hlavně nezvracej. Napij se džusu.
Hrozně se bojím, Yanko.
Dej mi to.
Teď mě poslouchej.
Půjdeme tam spolu a řekneme, že spolu chodíme.
Aby to bylo oficiální. Předběhneme je.
Anebo tam půjdeme a všechno popřeme.
- To nepůjde. - U Clintona to zafungovalo.
Clintona zbavili úřadu.
Jasný? Zbavili ho funkce.
- Dík za rešerše. - Yanko začne za 60 sekund.
Jasně, díky.
Miluju tě.
A nesnesu, že to musím skrývat.
Chci tě vzít na večeři do pěkný restaurace,
kde si můžeme dát steak a víno,
kde tě můžu vzít za ruku a políbit.
Dělat blbý vtipy.
Půjdeš se mnou?
- Yanko. - Musíme to udělat.
Sejdeme se na personálním.
Po fotografování.
Nemůžu se dočkat.
Začínáme za...
pět, čtyři, tři...
Díky, Andreo, to bylo fascinující.
Bradley nebyla známá na celonárodní úrovni,
ale má za sebou hodně práce a mnoho zkušeností.
Veškeré problémy, které s ní coby spolumoderátorkou byly...
Prostě musím uznat,
že jsem jí pořad nepřizpůsobil na míru.
Je to jako nutit Stepha Curryho hrát v pod košem.
To je špatnej koučink.
Když máš hráče jako Bradley,
hodíš jí míč za tříbodovou linii
a dáš jí volné ruce.
A pak přijde ta zajímavá fáze,
kdy ji sledujeme, jak dělá, co umí.
Prima. To by mělo stačit.
- To je všechno? - Jo, to je všechno.
Sportovním jazykem řečeno,
tenhle hráčský profil se píše sám.
Nezeptala ses na Mitche.
Na ty předvídatelné odpovědi už nemám čas.
Mám, co jsem potřebovala.
To si myslíš.
Vážně?
Já ten článek psát nebudu.
Což by pro tebe, Chipe, měla být velká úleva.
Maggie.
Můžu tě o něco poprosit?
Můžeš mi alespoň na chvíli důvěřovat?
O co jde?
Chci jen... Můžu ti...
Můžu ti říct některé věci...
nebo tě nasměrovat k informacím,
které můžou kompromitovat nejvyšší vedení.
To úplně nejvyšší.
Pochopitelně, žádný přímý citace ani jmenování zdrojů.
A jestli máš zájem, dej mi vědět co nejdřív.
Rozumím tomu dobře?
Naprosto.
Tohle se ti nepodobá.
Máš pověst loajálního vojáka.
Jo. Ten už teď neví,
za koho vlastně bojuje.
Co ti dodalo odvahu?
Patnáct let pocitu spoluviny?
Ne, blbost.
Svědomí se v člověku neprobudí přes noc.
Obzvlášť když máš na starosti klenot
multimiliardové korporace.
Svědomí se probudí...
když ti to někdo z té korporace dovolí.
Maggie, nabízím ti fakt dobrou kauzu.
A mně zajímá ta lepší.
Dobře.
Oba si to promyslíme a já ti zavolám.
Cory, moje kancelář se s tebou dohodne na schůzce.
Dobře.
Prima. A s kým?
Ne, nic neříkej. Nechám se překvapit.
S Marlonem Tatem.
Kandidátem na výkonného producenta The Morning Show.
Chip už konečně dostal infarkt?
Sakra. Upřímnou soustrast.
Interní vyšetřování brzy skončí.
Nevíme, co ve zprávě bude,
a musíme mít připravené různé varianty.
Marlon je solidní, znám ho už dlouho.
Začínal ve večerních zprávách, teď by dostal ty ranní.
Díky za doporučení, Frede.
Není to doporučení.
Je to jediný kandidát.
Rozumím, Frede.
A jako vedoucí zpravodajské divize to zvážím.
Chceš mi něco říct?
Ano.
- Jsi šťastný, Frede? - Cože?
Jsi ve svém životě šťastný?
Máš ženu, několik domů a televizní stanici,
ale nepřijde mi, že by tě to naplňovalo.
Nejdelší doba, po kterou jsem tě viděl se usmívat,
byla asi dvě vteřiny.
Což je škoda, protože usmívat se je prima.
Člověku to dělá dobře.
A měl by ses víc věnovat věcem, co máš rád.
Možná na to brzy budeš mít víc času. Doufejme.
Je to taková malá rada. Ber, nebo neber.
Chtěl jsem se o ni podělit...
než ti zůstane jen ten zamračený výraz a nic jiného.
Dej vědět, jak to šlo s Marlonem.
Toto není nejvhodnější doba na rozvod.
A je někdy vhodná doba?
Pro oběť domácího násilí
může být rozvod vzpruhou.
Získá kontrolu nad svým životem.
- Je to tvůj případ? - Domácí násilí?
Ne. Jaká škoda.
Tak si to odškrtneme.
Panebože, to myslíš vážně?
Je to normální manželství. Které prostě končí.
Manželství celebrit by se mělo měřit na psí roky.
To bychom s Jasonem slavili 140 let spolu.
Úspěch.
Takhle to lidi vnímat nebudou.
Především se budou zajímat o to, zda jsi měla aféru s Mitchem.
- A pokud ano, nevadí. - Jasně.
Ale měla bys nám to říct.
- Je lepší být připraven. - Chápu.
Ale neprojde bez povšimnutí, že Mitchova žena o rozvod požádala
těsně před oznámením toho vašeho.
Dále jde o to, kdo z vás o rozvod žádá.
Pokud to budeš ty, lidé tě budou považovat za krutou.
Pokud Jason, budou si myslet, že tě načapal s někým jiným.
Nebo už nedokázal snášet život po boku náročné celebrity,
což by z tebe dělalo ubohou mrchu.
Leda by šlo o případ, že tě Jason podváděl s mladší ženou.
To je pozitivní varianta.
Lidé by tě litovali.
Ale jde o kombinaci lítosti a soucitu,
takže nám určitě dej vědět.
Danieli, tvůj pořad je tragédie.
Dokonce i já se dívám. Alex dojímající se nad čoklem?
Kdo by to nechtěl vidět? Ale nevydrží to.
Jsi ve vítězném týmu.
Ale pořad, který je dvojka ve sledovanosti,
má tu výhodu, že bude investovat do lidí, co mu pomůžou stát se jedničkou.
Plat v UBA pro mě není problém.
A co tedy je?
Pro mě je problém, že UBA vystavuje na odiv dvě bílý ženský,
aby si díky dvěma moderátorkám připsala body za progresivitu,
zatímco barevní dávají pozor,
aby se oběma princeznám neumazaly vlečky šatů.
Byla bych vztekem bez sebe.
Mně rozčiluje něco jinýho.
The Morning Show mě vytáhli z práce, kterou jsem měl rád,
obdivovali můj přehled v politice
a slíbili, že mi umožní věnovat se tomu, co mám rád.
A namísto toho teď dělám podělanej Zvrat.
Takže opakuju, že tvůj zájem mi dělá dobře,
ale obávám se, že přestup k YDA
by byl jen přestup ke druhýmu Zvratu.
Já chci dělat zpravodajství.
Chci, aby se na něj lidi těšili.
A aby se s tím spokojili.
A právě proto tě chci v YDA.
Jsi krásnej, citově založenej, nudnej a máš rád seriózní zpravodajství.
- Nedělám si srandu. - Já taky ne.
Lidi sledují YDA, protože je to zábava.
Hravá, atraktivní zábava, To s Jimmym zvládáme levou zadní.
Mě bavilo dělat rozhovor i se zbylými členy Bay City Rollers.
Ale vaši The Morning Show neporazíme zábavností.
Potřebujeme nudu. Potřebujeme serióznost.
Důvěryhodné politické zpravodajství.
A to je přesně tvoje parketa.
The Morning Show je zranitelná.
Ve štábu jsou lidi, který mám rád,
který bych svým přestupem zklamal.
Alison, Yanko...
Ano. Vím. Tvoji kamarádi z menšinového koutku.
- To bylo nefér. - Ale přesné.
Ale není to jen tak.
Ta vaše rodina jménem TMS se rozpadla
a stejně zahrnovala jen lidi, co se jmenovali Mitch nebo Alex.
Jestli jsi to viděla někde na nějakém webu o zdraví.
Co nejdřív, ale nechci o tom nic vědět.
- Dobře. - Díky.
Kde je zbytek rodiny?
Nevím, nejspíš venčí psa.
Zajímavá rodina.
Jo. Nefunkční.
Jako opravdová.
Už jsem zpátky.
Jsme tu všichni.
Tak ukažme, jak jsme šťastný.
- Můžu s tebou mluvit? - Jasně.
Jo.
Příští týden musím svůj rozvod veřejně oznámit v pořadu.
- To je hrozné. - To nic.
Jen chci, aby ses připravila na potenciálně trapnou situaci.
To je moje specialita.
Ale díky za varování.
A zůstane to mezi námi.
- Jistě. - Dobře, díky.
Musím dávat pozor, jak to řeknu.
Právě mě vyděsila jedna specialistka na vztahy s veřejností.
Řekla, že vcházím na minový pole, kde hrozí výbuch spekulací...
o mým manželství, duševním zdraví...
a o Mitchovi.
Možná o mně a o tobě.
Možná se milujeme.
To by byla ta lepší varianta.
Zní to strašně. Kdybys něco potřebovala, stačí říct.
Dobře?
Počkej.
Vlastně...
Možná bychom to mohly připravit společně?
Oznámení o rozvodu?
Jo. Budeš koneckonců
- sedět vedle mě. - Jasně.
Mohly bychom to udělat formou dialogu.
A tvoje specialita je...
lidskost.
To by nebylo špatné.
Mohly bychom si to nacvičit u mě doma při večeři.
- To by bylo prima. - Jo?
Jasně, to bych moc ráda.
Přinesu něco k jídlu.
Nemusíš, postarám se o to.
- Fajn. - Dobrá, dámy.
- Jo. - Vypadáte krásně. A připraveně.
Takže jdeme na to?
Jasně.
- Budeme rodina. - Bože.
- Fotečky. - Tak jdem.
- Tak pozor. - Štěstí.
Šťastná rodinka. Raz, dva, tři.
Prima. Široký úsměv.
Boky trochu ke mně. Dobře.
- Teď je to dobré. Nehýbat. - S úsměvem nebo bez?
To je hezké. Dobrý záběr.
Raz, dva, tři. Bradu trochu nahoru.
Teď trochu na stranu a naklonit.
Super. Úsměv. Skvělý nápad.
- Krása. - To je moje špatná strana.
Ty takovou nemáš. Dej pokoj.
- Měla jsem kofein. - Díky.
Bradu nahoru, Bradley.
Raz, dva, tři. Široký úsměv. Prima.
Nicky si jen dělal legraci.
Je to hodnej kluk.
Přece mu jeden vtip nezničí život.
- Omluvil se. - Já ho nevyhodila, to Chip.
Když myslíš.
Nech toho, Barte.
Dobře, nechám toho.
Ale jiní lidé toho nenechají.
Ahoj všem.
Můžu vás poprosit o pozornost?
Tady je Mia Jordanová.
- Můžu vás poprosit o pozornost? - Co se děje?
Ahoj.
Já jsem ta opovrhovaná, přecitlivělá ženská,
- která vojela hlavního moderátora... - Do prdele.
Kvůli svojí kariéře.
Když nechtěl opustit manželku,
způsobila jsem, že dostal výpověď.
A teď bažím po pomstě.
Takže kdo má v kalhotech ptáka, ať si dává majzla,
protože já teď ptáky nenávidím.
Ptáci, pozor!
Nevycházejte z domu v noci bez doprovodu,
protože ta pomstychtivá, zhýralá, feministická mrcha
Mia Jordanová tam někde čeká.
Máme něco dělat?
Ne, nech ji mluvit.
- Omlouvám se, Mio. - Drž hubu, Barte.
Vím, jak se věci mají.
Vím, co se o mně říká.
A navíc, jak se zdá,
jsem osobně vyhodila Nickyho a práskla jsem Mitche do Timesů
a nejspíš jsem i vrah Zodiac
a asi jsem zavraždila i arcivévodu Ferdinanda.
A milion dalších věcí.
Hodně věcí bych popřela.
Většina jsou lži.
Nechutný pomluvy. Jenže já jsem...
už fakt, kurva, utahaná.
Už na vysvětlování nemám energii.
K čemu by to bylo?
Všichni už se rozhodli, čemu budou věřit.
Někdo mě nenávidí, někdo mě lituje,
někdo mě má za oběť,
někdo za kurvu.
Každej na to má názor. A víte co?
Klidně je mějte.
Já chci, aby můj život šel dál.
Mio, kdybys mohla ten mikrofon...
Už jsem skoro skončila, Chipe, leda bys z toho chtěl udělat dialog.
Tak jo.
Jsme lidi.
Litujeme minulých chyb.
Bez ohledu na to, za koho v MeToo bojujete,
všichni jsme lidi a chceme dělat svoji práci
a dělat ji dobře.
A na to já se budu soustředit.
Na svoji práci.
Protože bych se ráda proslavila něčím jiným,
než jen šukáním s Mitchem Kesslerem,
a tu šanci si zasloužím.
Dobrá, takže...
vezměme si tu radu k srdci a...
pojďme zpátky do práce.
Mio, ahoj.
Bradley.
Měla jsem to říct. Chtěla jsem ti dělat producentku.
- Nechtěla jsem, aby sis o mně myslela... - Nemyslím.
Nemyslím.
Jsem moc ráda, že jsi to udělala teď.
A je mi líto, že jsi na to byla sama.
Díky.
Musíme připravit pořad na zítřek.
- Dobře. - Tak v deset v kanceláři?
Jo, skvěle.
Claire...
pan Flores uvedl, že by váš vztah chtěl oficiálně oznámit.
Mluvil o tom s vámi,
ale chtěli bychom to udělat oba,
ale důvěrně, jestli je to možné.
Potřebuji vědět, jak váš vztah začal.
Došlo k tomu z vašeho popudu?
Ne, to by mě nikdy nenapadlo.
Stali se z nás přátelé.
Claire mi nosila rešerše,
byla ochotná naslouchat a řešit detaily mé práce.
Což nebývá pravidlo.
Lidé chtějí předpověď,
ale vlastně ji neberou vážně.
Claire byla jiná.
On má vážně sexy mozek.
Nepřišlo mi jako zločin, přenést to do samotného sexu.
Nemluvím o zločinu.
Jen se ptám, jak došlo k prvnímu sexuálnímu sblížení.
„Jen se ptáte“ na něco,
do čeho vám vůbec nic není.
Ne. Já jsem ten polibek přerušil.
Měl jsem strach, že to není vhodné.
Potlačoval jsem vlastní city.
Naprosto. Ale ona tu obavu nesdílela.
Říkala, že se jí líbím
a že ke mně něco cítí už nějakou dobu.
To mě ohromilo.
Tu noc jsme měli sex.
U Yanka doma.
Ale hlavně proto, že umí vařit,
a já zbožňuju dobrou paellu.
Pak jsem ji pozval na večeři
a oba jsme to radši chtěli držet v tajnosti.
To já jsem ho balila. To já jsem byla ten lovec.
Nikdy jsem neřekla nic o lovcích.
Ale myslela jste to tak, ne?
Že mě ze své pozice moci zmanipuloval,
abych si s ním chtěla něco začít.
Hodněkrát jsme řešili, jestli to máme oznámit...
Ale odhodlali jste se, až když jsme vás povolali.
Ano. A jistě je to důvod k obvinění.
A můžete náš vztah porovnávat
s opovrženíhodným chováním Mitche Kesslera.
Pochopte to, Sheilo.
Přesně tato obava nám bránila v tom, abychom to oznámili.
Chtěl po vás někdy pan Flores něco, co vám nebylo příjemné?
Ne.
Nikdy?
Chtěl, abych přišla sem, a teď je mi hodně nepříjemně.
To, co děláte, děláte s ušlechtilým záměrem.
Rozumím, že musíte klást obtížné otázky.
Ale s Claire doufáme, že všem ukážeme
nový pohled na vztah na pracovišti.
Považujete svůj vztah s panem Floresem za vážný?
Proč to potřebujete vědět?
Protože máme za úkol zhodnotit,
zda můžete i nadále pracovat na stejném pracovišti.
- Takže mě můžete vyhodit? - Jen...
Nevyhodíte přece moderátora předpovědi počasí.
Neříkám, že se někomu něco stane.
Nechci tady být. Byla to chyba.
Chcete přestávku?
Ne, chci pryč z týhle kanceláře.
Claire, klást tyto otázky je naše povinnost.
A já mám právo na trochu soukromí.
Přišla jste sem sama od sebe.
Nikam jsem nepřišla sama od sebe.
Claire?
Co je?
Potřebujete pomoct tento vztah ukončit?
Panebože.
- Bože, jsi v pořádku? - Nevím.
- Co můžou udělat? - Yanko! Opatrně.
- Já vím. - Lidi.
Já vím. Jen... se mi ulevilo.
Snad to dopadne dobře.
Jak to probíhalo?
- To se dá těžko... - Ahoj.
Dobrou noc, Yanko.
Do hodiny ti přinesu podklady k rozhovoru s Holmesem.
- Stačí to? - Jasně.
- Dobrou noc, Claire. - Dobrou.
- Ahoj. - Ahoj.
- Jak se máš? - Fajn.
Myslím zrovna na déšť, víš?
Asi bude pršet, tak si vezmi boty do deště.
Tak jo. Je Claire v pořádku?
Jo, myslím, že jo.
- Dobře. - Je ohromně talentovaná. Jo.
Jsem moc rád, že jsi jí dala šanci.
- Ahoj. - No ne, kdo to přišel?
To je náhodička.
Není třeba se cítit trapně,
že jsi hodinu čekala u výtahu,
až půjdu z kanceláře domů.
Vtipálku.
Je to absurdní, že jdeme na to stejné místo.
Jako bychom bydleli na kolejích.
Mám šílenej nápad.
Nevykašleme se na auta a nepůjdeme pěšky?
Proč se necháváme vozit?
Jsme přece v podělaným New Yorku. Pojď ho poznat naživo.
Já zírám. Někdo z téhle budovy chce chodit pěšky po ulici?
- Jo. - Tak jdeme.
Super.
Ty ses vlastně minulý týden vrátil domů. Spal jsi ve vlastní posteli?
Ne, většinu času jsem trávil sledováním pilotních dílů.
Něco dobrýho?
Ještě před měsícem jsem si to myslel,
ale když jsem tam viděl
ty nákladně natočený výmysly, uvědomil jsem si zajímavou věc...
- Jo. - Že pravda je zajímavější než fikce.
- Ty seriály nebyly špatný. - Jasně.
Pár tam bylo kvalitních.
Ale nevyrovnají se pravdě. Životu.
A právě to mě teď děsně baví, Bradley. Díky.
Já mám pravdu ráda.
Už mi v životě způsobila pár potíží,
ale mám ji ráda.
Pojď udělat něco praštěnýho.
Chceš?
- To záleží na tom, co tím myslíš. - Co třeba tohle.
Půjdeme do Central Parku na ten kolotoč.
Nebo ne, projedeme se kočárem.
Bude to politicky nekorektní a zábavně praštěný.
Proti praštěný zábavě nic nemám,
ale právě teď si potřebuju vyřešit pár věcí.
- Tak jo. - Ale co jindy?
Je to jednorázová časově omezená nabídka.
Kecy, není.
WOLCOTTOVA ŠKOLA
- Ahoj, zlato. - Co tady děláš?
Přináším pizzu.
Už jsem jedla.
Potřebuju s tebou mluvit.
Je tady Samantha.
Skočím si do knihovny.
Ahoj, Sam, jak se máš?
Ahoj, Alex, celkem fajn.
Tak pojď dál.
Měla jsem ti říct, že přijdu.
Asi jo.
Tak co?
Tak jo.
Promiň, že jsem ti ublížila.
Je mi to tak líto.
Proč se to stalo teď?
Souvisí to nějak s Mitchem?
Ne, samozřejmě že ne.
Vážně?
Protože od chvíle, kdy ho vyhodili,
se úplně rozpadáš a děláš blbosti.
„Rozpadám?“
Tak říkáš tomu, čím teď procházím?
Tomu, jak jsi zničehonic oznámila příchod Bradley.
Tomu, když tě bulvár vyfotil, jak bloumáš po chodbách.
Odkdy věříš bulváru?
Tak jo, Lizzy...
Vím, že to bolí.
Tebe ne. Tobě je to jedno.
Cože?
Táta tě má strašně rád. Dělá pro tebe všechno.
Proč ti není dost dobrej?
Tohle vůbec neznamená, že mi není dost dobrý.
Je chytrej. Hezkej. Vtipnej.
Je profesor na newyorský univerzitě.
Napsal posraný světový bestsellery o ekonomii.
Já to všechno vím, zlato.
Tak jak můžeš být tak sobecká?
Lizzy, zlatíčko. Díváš se na to jen ze svýho pohledu,
což je úplně v pořádku.
Ale 25 let je moc dlouho.
Když jsme se potkali, byli jsme úplně jiní.
A prostě...
Už necítím to, co dřív.
Necítím to už spoustu let.
A snažila jsem se, to mi věř.
Nedokážu vyjádřit, jak osaměle jsem se cítila.
Vím, že ti tím ublížíme, že máš vztek.
Ale chci, aby sis uvědomila, že tady jde o mnohem víc.
Jenže já nemůžu, mami. Jsem ublížená a mám vztek.
To ne, zlato. Prosím tě.
Vždycky jsme na sebe dávaly pozor.
Jsi moje dítě. Nechme si to na jindy.
Odejdi.
Vůbec nechápu, co to děláš.
Co... co dělám?
Nebudu se teď o tebe přece starat.
V tom případě odejdu.
Paráda. Běž se svěřit Americe. Postará se o tebe.
Víš co, holčičko, jdi do prdele.
To myslíš vážně?
Naprosto. „Jdi do prdele.“
Jak se, kurva, opovažuješ?
Po všem, co jsem pro tebe udělala a co jsem ti dala.
Svůj život. Lásku. Svoje tělo.
Ta tvoje obrovská hlava mi rozervala vagínu.
A museli mě znovu sešívat.
Tos nevěděla, co?
Celý roky jsem snášela
podělanou povýšenost tvýho otce, kdykoliv na mě vybalil to svý „jó, holka“.
Mluvil se mnou jako s dítětem a už toho mám po krk.
Po krk.
Chci spokojenost. Zasloužila jsem si ji.
Jsem člověk, Lizzy.
A ještě něco.
Neopovažuj se do toho tahat moji kariéru,
slečinko Progresivní.
Tam, kde jsem, mě dostala tvrdá práce.
A cílevědomost.
Chtěla jsem, aby moje práce měla nějaký smysl.
To přece není žádnej podělanej zločin.
Život není dokonalej, jasný?
Někdy nedostaneme, co chceme.
Jsi mladá. Zkus si zařídit život tak, jak chceš,
a uvidíš, jak ti to půjde.
A přestaň si furt stěžovat a házet vinu na mě.
A objednej si vlastní posranou pizzu.
Tahle je moje. Mám na ni právo.
- Jdi do prdele, mami. - Ty taky, holčičko.
Haló?
Tady Bradley Jacksonová.
Pokud vám to někdo může dosvědčit,
brala bych to.
Fajn.
Ahoj, zlato.
Mitchi. Co tady děláš?
Něco jsi ode mě dostala.
A já bych rád požádal o protislužbu.
Překlad titulků: Iva Krombholzová