WUHAN, KINA
-Daniel, vakna. -Jösses! Vad i helvete?
Vi måste lämna Wuhan före kl 10:00. De stänger ner.
Stänger ner? Vadå? Hur länge?
Vägarna är redan stängda.
Vi blir kvar här om vi inte hinner med tåget.
-Okej. -Elva miljoner personer har samma tanke.
-Vi måste sätta fart. -Vad pågår?
Hallå.
-Temperaturkoll. -Temperaturkoll?
-De kollar efter symptom. -Kom.
Ursäkta mig.
Ursäkta.
Vi får inte, säger han.
Tala om vilka vi är.
Kom igen. Fort.
Sa du att vi jobbar åt UBA?
Nej, jag sa att min mor är döende i Beijing.
Dags att vakna, Amerika.
Nåt stort kommer.
Till bergen, till prärierna,
till redwoodskogarna, till de gyllene sädesfälten.
Från hav till glittrande hav.
Var redo för ett viktigt tillkännagivande.
Måndag den 27 januari kl 08:00.
Östkusttid på The Morning Show.
Era morgnar blir aldrig desamma igen.
Bara på UBA.
-Herregud. -Toppen.
Ni har verkligen legat i.
Vilket rikt innehåll.
-Så roligt att du gillade det. -Ja.
För ett ögonblick
trodde jag att jag gått in i fel visningsrum.
Som att se förhandsglimtar av Jesu återkomst.
Ja, vi anlitade hans PR-killar.
Och Jesus i all ära, men det här är stort.
-Vi är överlyckliga, visst? -Mer än överlyckliga.
Reklamen är bara början.
När ska du prata med Laura?
Vi har faktiskt haft lite svårt att hitta rätt tidpunkt.
Vad är problemet?
-Laura vill ha två dagar. -Jag pratade med Laura.
Hon vill följa dig när du tar farväl av det stilla liv du har levt
och blir redo för comeback.
Hon vill beskriva den övergången.
-Det låter bra. -Det finns mycket att beskriva.
Och hon vill gå in på djupet i ditt liv.
Laura är ett proffs.
Hon behöver inte två dagar för att följa mig.
Det klarar hon på en eftermiddag hos mig.
-Hon vill göra det rättvisa. -Det uppskattar jag.
Och jag ska hjälpa Laura att vinna sin Emmy.
Allas ögon kommer att vara på The Morning Show nästa dag,
och jag ska klara det och ändå hinna laga middag.
-Jag är övertygad. -Bra.
Stella, kan du schemalägga det och ringa Laura?
-Självklart. -Bra. Tack ska ni ha.
Jag vet vem jag vill ha som producent.
Bra. Vem är det?
Chip.
Chip Black?
Ja. Chip förtjänade inte att förvisas till bondvischan.
Han var Freds syndabock i en fejkad utredning.
Han var den bäste producent jag haft, och jag vill ha honom.
Stella, ordnar du detaljerna?
Självklart.
Okej. Utmärkt.
Säg till om ni behöver nåt mer från mig.
Okej?
Och jag ser verkligen fram emot tillkännagivandet.
Väldigt bra, hör ni.
Hjälp mig. Vad ser vi som stort och speciellt?
Det här är Mias sms. "Behöver vecka för att funka.
Alex tillbaka, drar stora tittarsiffror. Inte stort och speciellt=ej denna vecka."
-Var är vi? -Allt klart för torsdag.
Jaha, jävlar. Så bra.
Innan vi sätter igång, Alex gav oss en stor nyhet.
-Chip återvänder som hennes producent. -Ja!
Känns det rätt?
-Han avskedades utan grund. -Okej. Hör på.
Tv-bolaget går igenom många förändringar. Till det bättre. Okej?
Jag jobbade länge med Chip.
Så låt oss alla dra åt samma håll nu.
Fortsätt jobba på det här.
-Jag är strax tillbaka. Tack. -Du, hur gick det med Daniel?
Tv-bolaget sätter honom i karantän. Fjorton dagar, Beijing Hilton.
-Läckert! -Oj!
Vi mår bra så här långt,
men det är bara vår femte dag här i hotellrummet.
Och vi vet inte säkert om vi är osmittade förrän om nio dagar.
Oj. Svårt att föreställa sig.
Femtio miljoner sitter i karantän i Kina.
Tror man att det kommer att stoppa spridningen?
Man hoppas det. Men det är ännu oklart.
Hälsoexperter och epidemiologer
uppmanar folk att iaktta försiktighet. Håll social distans.
KINAS TALESMÄN: "VI GÖR ALLT FÖR ATT STOPPA VIRUSET"
-Vad är det? "Social distans"? -Vadå?
Min familj har känts socialt distanserad länge.
Du, Daniel, kom hem snart, okej?
Vi hör av oss imorgon. Var rädd om dig.
EXPERTER: "HÅLL SOCIAL DISTANS"
-Jag… -Verkligen utöver det vanliga.
Ja, verkligen.
På tal om utöver det vanliga, är klockan åtta
och det är dags.
Just det. Ty, Alison, Yanko.
-Kom hit. -Där hör ni.
Kom hit till oss.
Om ni inte har bott under en sten,
vet ni att vi har utlovat ett stort tillkännagivande.
Och eftersom jag tyvärr ska lämna programmet om några veckor
är frågan på allas läppar
vem som kommer att sitta bredvid Bradley Jackson
för att hjälpa er starta er dag kl 07:00, måndag den 10 februari.
Och vem ni än tror att det är, så är det mycket bättre.
Låt oss inte hålla folk i spänning.
-Nu gör vi det. -Okej. Du övertalade mig.
Med början måndag den 10 februari är personen bredvid mig
ingen annan än den enastående, fantastiska…
-Levande legenden. -Levande legenden, tack, Ty.
Vi kan inte bevara hemligheten längre.
Okej… Alex Levy!
ALEX ÄR TILLBAKA!
Ge mig Alex Levy
Ge mig Bradley Jackson med
Fantastiskt!
Efter pausen har vi fler detaljer
om Alex och Bradley här på UBA, hela veckan
innan Alex återförenas med min vän här.
Och precis som Alex Levy är vi strax tillbaka.
Kul.
Vi är ur sändning.
Två minuter, allihop. Nu städar vi.
Pressreleasen har gått ut.
Bra reaktion på Twitter, och våra aktier gick upp tre procent.
-Så, grattis. -Du verkar glad.
-Ja, jätteglad. -Vi har mycket att göra.
Bra jobbat, allihop. Bra jobbat.
Du gjorde mig entusiastisk, fast jag redan visste.
Jag vill moderera debatten i Vegas.
Var det där ett exempel på din teknik som moderator?
Jag skämtar inte.
Jag förstår, men det beslutet är Stellas att ta.
-Så du rättar dig efter Stella nu? -Behöver vi prata?
Det gör vi ju. Mina läppar rör sig och skapar ord.
Och orden säger att jag vägrar bli undanskuffad
bara för att ni har betalat skjortan för ett större namn än jag.
-Så är det inte alls. -Nej, inte så länge jag är kvar här.
Det här är ett tv-bolag.
De behöver nån som folk vet tänker självständigt.
Alex Levy är för alltid förknippad med The Morning Show.
Men i fortsättningen, när folk tänker på politisk bevakning
ska de tänka på mig.
Ja, och alla kommer att se Laura Peterson intervjua dig
när du bevakar valberedningen i Iowa.
Det är politik.
Du ska visst äta lunch med Alex idag.
Jag ska moderera den där debatten.
Bradley, är din mikrofon på?
-Nej. -Bra.
För du kan inte tala med mig på det här viset
i studion inför alla mina anställda.
Okej, var beredda, allihop.
-Tio sekunder. -Bra program.
Nio.
Åtta.
Sju.
-Sex. -Kan du ta den där? Tack.
Vi har farit runt i Italien ett tag
fram till modeveckan i Milano.
Geneva åker varje år, och nu kan jag följa med.
Jag kan titta på alla söta modeller, säger Geneva,
som om haute couture vore nåt särskilt.
Om jag vill se taniga tonåringar klädda i bara två lampskärmar
-och en serveringssked… -Håll käften, för fan.
Vad håller du på med? Vad gör vi? Var det det här du ville prata om?
-Nej, men vi har inte pratat på länge. -Det finns skäl till det.
Vi åkte dit båda två.
Varför fortsätta vara arga på varandra?
Säg det, bara. Säg vad du ville prata om.
Låt oss hålla artig ton, Mitch. Vi är i samma båt. Medåtalade.
-Samma fejkade stämning för pengar. -Ja, det är advokaters jobb.
Jag vet inte hur mycket dina advokater säger,
men vi erbjöd en generös förlikning.
Ja. Du är en sån snäll man.
Nej, det är sant.
De har inte en chans att vinna. Vi dödade inte den stackars flickan.
Inte UBA heller.
Stäm killen som sålde droger åt henne, för fan.
Du känner ingen skuld.
Sympati? Ja. Skuld? Aldrig i helvete.
Låt mig fråga dig en sak.
Hur stabil var tjejen innan hon låg med dig?
Är din kuk så mäktig att hon blev förstörd av det?
Det här är inget skämt.
Hon var klipsk och duktig. Om hon var instabil, visade hon det aldrig.
Det var en gång då hon var lite nedkörd,
för vi bevakade en masskjutning.
Och det är inte rättvist…
Förresten, skit i det. Jag behöver inte prata med dig om det.
Du kan tjura och känna självömkan om det är det du vill göra.
Men poängen är att vi saknar juridiskt ansvar.
Jag tänker tamejfan inte punga ut med tiotals miljoner
av medömkan för en tjej som inte orkade med världen.
-Hon har ett namn. -Ja.
Och det blir smutskastat i domstolarna och pressen. För vad?
Tv-bolaget drar benen efter sig när det gäller att överklaga stämningen.
Vi måste visa enad front och kräva att de gör det.
Lämna mig utanför.
Mitch…
Alex, hur känns det att komma tillbaka till The Morning Show?
Bra, annars vore jag inte här.
-Ska Trump ställas inför riksrätt? -Redan gjort.
-Mina vänner väntar. -Alex!
-Det är Alex Levy! -Hej.
Va? Herregud!
Tack, kära du.
Okej.
-Hejsan, hej. -Hej.
Hej.
Hej. Det kryllar av journalister här.
Strunta i dem. Vi har ju inte en affär eller så.
Men jag vill prata med dig om några saker.
Vi skildes visst som ovänner härom kvällen.
-Jag vet. -Vet du?
Det gjorde vi. Jag tänkte precis samma sak.
Får jag börja?
-Visst. -Okej.
Jag har omvärderat en massa saker de gångna nio månaderna.
Jag har alltid trott på den gyllene regeln.
Men mitt liv har blivit så olikt alla andras,
att jag inte kan sätta mig i andras situation.
Jag har förlorat kontakten.
Jag vill att du ska veta att jag anstränger mig.
Det gör jag, Bradley.
Jag hörde varenda sak du sa.
Och… Jag försökte tänka efter
och minnas hur det var när jag började.
Och om…
…Mitch bara lämnade mig och inte ringde…
…skulle det göra ont.
Jag vill att du ska veta att jag är ledsen.
Tack för din uppriktighet.
Ja.
Jag uppskattar det.
Det gör jag.
Bra.
Men för att vara tydlig, jag tänker ändå konkurrera.
Jag med. Vi ska göra varandra bättre.
-Det låter bra. -Instämmer.
Men jag ville…
-Fan, fan. -Vad är det?
Ursäkta, Maggie Brener är på väg hit.
-Vem bryr sig? -Låt mig sköta snacket, okej?
-Jag kan prata för mig själv. -Maggie?
-Alex. -Hej.
-Bradley. -Hej.
Även den dynamiska duon behöver väl äta.
Ja. Du såg väl vår reklamsnutt.
I min taxi.
Väldigt spännande, eller hur?
-Ja, det är det. -Väldigt spännande.
Kul att se er båda. Jag ska titta den 10 februari.
Åh, vad hon är jobbig.
Hon verkar väl trevlig?
-Åh, Bradley. -Vad menar du?
Ingenting. Inget alls. Nu beställer vi.
Okej.
Har du…
Har du pratat med henne för hennes bok?
Ja, det har jag.
-Varför skulle jag inte det? -Jag bara undrade.
Jag sa inget negativt om dig.
Låt oss hoppas det.
Alltså, jag började inte existera stunden du såg mig.
Jag har varit i branschen i årtionden.
Jag låter ingen journalist få mig att säga nåt jag inte menar.
Jag vet. Jag vet att du har gjort det här länge.
Men du kanske inte är van vid
den här världens Maggie Breners och Laura Petersons.
Herregud, Alex.
Kan du sluta tala negativt om Laura Peterson
innan jag ens har pratat med henne?
Jag försöker inte vara negativ. Varför är du så dramatisk?
Okej, jag har levt mitt liv och haft erfarenheter i det livet.
Några av dem har haft med Laura Peterson att göra.
Som jag inte direkt litar på,
och hon gillar nog inte mig.
Jag försöker bara skydda dig.
Vad tror du att du beskyddar mig från?
Okej.
Vi behöver nog få ordning på fakta.
Vi måste vara överens om vad som är sant.
-Hörde du dig själv nyss? -Ja, jag hörde vad jag sa.
Hör på, det har spekulerats en massa
om hur du och jag blev överens.
Och jag anser att det bara angår oss.
Alltså, jag menar…
Till exempel, vad ska vi säga?
Vad hände min sista dag på jobbet?
Att jag försökte få dig sparkad
för att jag fick veta att du intervjuade Mitch bakom min rygg?
En stor fråga.
Eller att du intervjuade Hannah samma dag som hon dog?
Och behöver folk verkligen få veta
att jag utropade dig till mitt medankare bara för att hämnas på tv-bolaget?
Jag vet inte om…
Just det. Det är därför vi behöver prata.
Och jag behöver inte berätta hur du blev anställd,
för då kan folk tro att du var okvalificerad för jobbet.
Okej, jag fattar.
Okej?
Okej.
Nu beställer vi.
Är du verkligen emot att hemställa om att fallet avvisas helt?
Tja, det kan vara bättre att hålla det här under egen kontroll,
så vi kan bilägga det på lämpligt sätt.
Freds namn kommer alltid att förknippas med UBA.
Det gynnar ingen att låta tidningarna frossa i det.
Ja? Förlåt, jag sa åt dem att störa kl 16:00. Kom in.
Våra aktier gick ner 1 %.
Dow och S&P gick ner 1,6 %, så 1 % är lite positivt.
Tack.
Jag gillar din optimism.
Strålande tider, härliga tider.
Hej. Vilka är där ute?
Cory, Mia, Stella, Teresa…
-En massa smörande. -Ja.
-Hej, tack. -Du ser. Folk är taggade.
Många som vill frotteras med UBA:s stora stjärnor.
Du borde gå ut.
Hälsa på folk.
Jag ska. Är vi klara? Det är vi, va?
-Du är jättefin. -Tack.
-Är Laura där ute än? -Jag tror inte det.
Jaha, så varför ska jag springa ut dit?
Okej.
-Jag känner igen det där. -Vadå?
Kan vi… Kan vi börja på rätt sätt?
Inte göra nåt som kan tolkas som divalikt, eller…
Vännen, om du vill gå ut dit och underhålla folk
medan Laura blir klar, så gör det.
Kom sen och hämta mig.
Du vet?
Okej. Ja.
Gå ut och kämpa för henne.
Det är lustigt, för mitt avtal är fortfarande inte påskrivet.
-Gosse. -Jag kanske inte ens borde vara här.
Att vänta längre gör det inte lättare.
Tack för att du hjälper oss att få igång detta.
Hoppas att det blir nåt bra med den lilla tid vi fick.
Alex schema är fullpackat,
eftersom hon kommer tillbaka snart.
Laura är en viktig del av UBA-familjen.
Vi var tacksamma för att hon tog sig tid med programmet.
Ursäkta mig.
Charlie Black. Du är tillbaka.
Charlie Black är tillbaka.
Snälla, du vet att mina vänner kallar mig Chip.
Så du sa rätt namn, faktiskt.
Lägg av, var inte så där.
Du vet att jag skämtar. Mest.
-Chip. Nu blir det problem. -Mia!
Okej.
Programmet är jättebra. Verkligen.
Gordon, det var länge sen.
Du har visst haft fullt upp. Kul att ha dig tillbaka.
Låt mig presentera min mycket värdiga efterträdare, Stella Bak.
Stella, kul att träffas.
-Jag ser fram emot att jobba ihop. -Ja.
Tack så mycket. Det blir nog bra.
Okej. Jag ska gå och se om Alex är klar.
-Okej. -Okej.
Ursäkta mig.
Ms Laura Peterson, förmodar jag.
Lord Cory av Ellison. VD:arnas VD.
Och du ger HBTQ ett ansikte.
UBA 365 levererar fortfarande.
Hur bra skulle det inte bli om du kom tillbaka på heltid?
Jag la nästan 20 år på det programmet.
Jag släpper gärna tömmarna.
Min mor gjorde det också.
Så, bara fyra timmar, och hon är för sen till det.
Du vet hur Alex är.
Men du är ett geni och kommer att få ut guld ur den tiden.
Låt oss hoppas att du har rätt.
Jag vill be dig om en tjänst.
Ännu en?
Det är delvis samma tjänst. Den är i alla fall relaterad.
Du kommer att tillbringa 36 till 48 timmar med Bradley i Iowa.
Det är som sju livslängder i Iowa.
Ja, så du har gott om tid att kanske,
jag vet inte…
…coacha henne lite.
Du menar…
…att rapportera om svältlönefabriker är inte riktigt samma sak som TMS?
Det sa jag inte, och du hörde mig inte säga det.
Möjligen tänkte jag det. För att vara rättvis,
hon kastades in direkt i hetluften.
Du hade lyxen att betrakta Blair Todman på nära håll i alla år.
Du absorberade en massa kunskap innan du blev programledare.
Hade du klarat det jobb du hade på YDA
utan rätt förberedelser?
Nåja, det gick ju rätt bra, eller hur?
Det är en annan sak.
Du ska ändå åka till Iowa med henne.
Ta en titt på henne, är du snäll.
Och kanske försiktigt erbjuda lite råd.
Se vem som har kommit.
Vi måste sätta igång.
-Där har vi henne. -Här är jag.
Hej, Alex.
Hej, vännen.
-Hur mår Lizzy? Är hon här? -Jösses, nej.
Hon hänger inte med på sånt här längre.
Cory, jag ser dig.
-Kom hit. -Milda makter.
Stella, du med. Kom hit.
Okej, nog med sånt. Alex, om du är redo, sitt här.
Jag ska bara hämta lite vatten. Kommer.
-Tack. -Okej, allihop. Jag är redo.
Alla som inte behöver vara här, var inte här.
Vi har tre timmar och 37 minuter på oss.
Det räcker mer än väl.
-Är du klar? -Jadå.
Vad är det?
Det var nog ingen bra idé att ta tillbaka Chip.
Jag tänkte inte säga nåt, men vi måste prata med Alex.
Okej, vi kan prata om det när allt har lugnat ner sig.
Just nu är det viktiga att Alex finner sig tillrätta.
Jag försöker inte krångla till det.
Och förresten vill jag inte bara hålla på och leta fel.
Men jag bryr mig faktiskt om saker.
Jag vill vara positiv. Jag vill bygga saker,
men det går inte om grunden är ojämn.
Jag förstår.
Det gör jag.
Och det som ska ge oss makten att göra de förändringarna…
…är framgång.
Just nu
måste vi hålla Alex nöjd så att hon kan vara framgångsrik.
Nå, är du trött på att folk ropar Paddy Chayefsky-repliker åt dig?
"Jag är förbannad, och jag går inte med på det här."
Ja. Jag skulle hellre önska att de bara sa: "Hej, Alex."
Men jag är glad att det betydde så mycket för många.
Du sa till och med själv den dagen
att du hade varit en del av problemet.
Så om du idag kunde prata med ditt jag för 15 år sen,
vad skulle du säga?
Först skulle jag säga: "Du anar inte vem som är president."
Helt förbluffad.
Och efter att jag sagt det
skulle jag nog säga:
"Framgång är inte slutmålet."
Det är kanske inte ens det viktiga.
Men vi har nog allt blivit medvetna om vad som händer…
Jag ska bara tala för mig själv.
När jag var orolig för min egen framgång.
Nåja, tv-bolaget har gjort stora förändringar sen den dagen.
Känner du att man har tagit tag i de viktiga problemen?
Ja. Det gör jag.
Jag menar, vi gör alla vårt bästa. Mycket är ännu oklart.
Men vi försöker hitta en väg i mörkret,
och jag vet att det aldrig blir som det var en gång.
Ingen ska behöva känna sig otrygg på sin arbetsplats.
Jag vet att en kär medlem av TMS-familjen dog
morgonen för ditt stora uppvaknande.
Ursäkta, jag har svårt att prata om det.
Hon slog vakt om sitt privatliv. Så jag vill respektera det.
-Absolut. Inga problem. -Okej, tack.
Det har skrivits mycket om hur det var förut på UBA,
inklusive den kommande boken av Maggie Brener.
Hon gav mig ett utdrag ur boken och…
…det ger en fascinerande insikt i hur The Morning Show var på den tiden.
Hon berättar om ett program och ett tv-bolag
där sexism och gubbvälde rådde,
med machiavelliska intriger,
där lusten efter höga tittarsiffror ursäktade sämsta tänkbara beteende.
Stämmer det med din erfarenhet?
Till en viss del, ja.
Hurdan var egentligen din relation till Mitch Kessler?
Han var min bäste vän.
Men Mitch kunde vara många saker för olika människor, tydligen.
-Har du fortfarande kontakt med honom? -Nej.
De anlitade en dokumentärfilmare
för att göra inslag i en nyhetstidning.
Är det vad du ser dig som? En dokumentärfilmare?
Huvudsakligen, ja.
Men jag behöver mer fasta rutiner i mitt liv.
-Bestämda deadlines. -Det förstår jag.
Jag kan se om det finns nån jag kan skicka dina alster till.
-Tänker du svara? -Nej, det…
En gammal kollega dök upp och har sms:at mig oupphörligt.
Oviktigt.
Det kanske är dina barn.
Okej.
NYHETER - ALEX LEVY ÅTERVÄNDER TILL TMS
ALEX OCH BRADLEY TILLSAMMANS IGEN
PÅ THE MORNING SHOW
-Jag måste gå. -Det…
-Va? Ska du gå? -Ja.
Nej, snälla. Ta inte min… Okej.
-Ta inte min mobil. -Sluta.
Vill du att jag ska skrika?
Ursäkta. Blev du så upprörd för det där?
Ja.
Du borde tycka synd om henne.
Hon väljer att leva i det förflutna.
Du har chansen att gå vidare.
Det har jag gjort.
Det var en viktig del av mitt liv.
-Du vet, det bara… -Stackars du.
Du kan inte springa ifrån ledsamheten, så skärp till dig.
-Okej. Det tänker jag göra. -Ja.
Du behöver inte ha världens förlåtelse
för att kunna göra nåt användbart med hjärnan.
Vill du inte använda den alls innan den blir maskföda?
Innan nån sparv käkar upp den och den blir sparvskit?
Okej, hemskt. Tack.
Visst, det är hemskt. Sanningen är hemsk.
Det här har varit trevligt. Jättetrevligt.
-Det är vårt jobb… -Tack så mycket…
-…att avslöja hemska sanningar. -…för en fin kväll.
Nej, det var mitt jobb.
Fast egentligen inte.
Det jag gjorde var att låtsas avslöja hemska sanningar.
Hör på, du kan bara se framåt.
Du kan inte göra nåt ogjort.
Men du kan göra nåt bra för världen.
Du kan hjälpa människor.
Ingen vill ha min hjälp.
Jo, jag behöver din hjälp.
Jag vill att du gör en dokumentärfilm med mig.
Vill du höra ämnet för filmen?
Allvarligt.
En appellationsdomstol i Italien ogiltigförklarade en våldtäktsdom
-för att svaranden sa… -Jag kan inte…
…att offret var för ful för att våldtas.
Lycka till med det. Jag önskar dig allt gott.
-Nej, det är okej. -Jag tar notan.
Ha det.
-Tack ska ni ha! Hej då. -Tack.
Vad fan var det där?
För att vara tydlig,
vilket "vad fan var det där?" pratar vi om?
"Hurdan var egentligen din relation till Mitch?"
Det är vad jag pratar om.
-Det kan betyda många olika saker. -Var inte en idiot, Chip.
Du vet precis vad det betydde, och det var olämpligt.
Jag tyckte att du skötte det bra.
Visst gjorde jag det. Det är inte poängen.
Det var en anklagelse.
Inte en fråga.
Den borde inte ha varit med i en intervju
som ska sändas på riks-tv.
-Av nån som jobbar på samma tv-bolag. -Okej, du har rätt.
Ja.
-Hur kunde du godkänna den frågan? -Det gjorde jag inte.
Frågan jag godkände var mer: "Hur var din relation till Mitch?"
Inget "egentligen",
och ingen diskussion om Maggies bok.
Jösses!
-Hur kunde du släppa förbi det där? -Jag är ingen målvakt!
Vad ska jag göra? Ska jag skendränka Gordon?
Vad är det här?
Jag tror aldrig att tv-bolaget kommer att använda det.
Jag vill inte ta risken.
Hör på, jag tror att du överreagerar lite…
Jag menar bara att
vi har en massa att göra före den 10:e.
Vi behöver inte oroa oss för såna här saker.
Jag menar allvar.
Det är bara larv ändå.
Jag är helt säker. Det är bara larv,
och vi behöver inte oroa oss.
Alltså. Okej.
Jag är visst inget vidare på det här. Men försök att inte oroa dig.
Din bok kommer snart ut.
Den blir jättebra.
Du kommer att berätta historien precis som den hände,
direkt från källan.
Direkt från källan.
Jag vet att du jobbar på kapitlet om Mitch,
och det är tufft, men du klarar det.
Om du vill att nån läser boken, känn ingen press, men du vet,
-om du vill ha input från en vän… -Så snällt.
Jag är faktiskt klar med anteckningarna.
-Du får gärna läsa den när jag är klar. -Bra. Nu behöver du sova.
Stor dag imorgon. Kl 08:00?
Okej, klockan går.
Klockan går. Vi kör på.
Bra jobbat idag.
Tack.
Jag menar Punxsutawney Phil från Punxsutawney, Pennsylvania,
för idag är Groundhog Day.
En testfråga, Ty.
Vad betyder det när Phil ser sin egen skugga?
Sex veckors vinter till.
Så såg Phil sin skugga idag, eller får vi
äntligen hänga undan våra vinterkläder?
Mina damer och herrar, Punxsutawney Phil.
Lyss, alla trogna, det finns ingen skugga.
Han såg inte sin skugga!
Härligt, vi får en tidig vår.
Ni kan behålla era björnar och apor och tigrar,
för åtminstone idag är murmeldjuret mitt sanna andedjur.
Och jag tror att alla som är trötta på att skotta uppfarten
instämmer med mig.
Vi är strax tillbaka.
Vi är ur sändning.
Missa inte UBA 365
och en särskild intervju med Alex Levy och Bradley Jackson,
när de återigen förenas för att hjälpa er börja er dag.
Med Laura Peterson som värd. Söndag kväll på UBA.
Hej, jag ska just gå ombord på ett plan. Vad är det?
Ja, jag vet.
Jag måste berätta en sak som du behöver veta innan det är för sent.
Alex, jag bad dig att inte göra det här.
-Jag gör ingenting. -Så vad är det som är så viktigt?
Det blir ingen vänlig intervju hon gör.
Hon har en egen agenda. Hon gick över gränsen med mig.
Vad menar du?
Hon frågade… Hon la orden som för att antyda
att jag har haft sexuella relationer med Mitch.
Vänta, vadå? Varför skulle hon fråga det?
För att hon är en otrevlig person.
Jag vet inte vad som driver folk. Okej?
Så var på din vakt. Okej?
Det var inte jag, kan jag säga.
-Det var inte jag. -Ja, jag menar inte…
Okej, tack. Hej då.
Hej då.
Du kom i tid. Alla är klara.
Okej.
Hur får man upp hundra New York-bor ur en pool?
"Dra åt helvete."
Hur får man upp hundra kanadensare ur en pool?
-Be snällt. -Herregud. Vad är…
-Den har jag aldrig hört. -Den var bra.
Ser man på, Bradley Jackson.
Ja, det är jag det. Jag har hört mycket om dig.
-Bara positivt, hoppas jag. -Jadå. Bara positivt.
Välkommen. Kom in.
Hej.
-Okej. Tack. -Nå?
Säg att jag kommer med i det här inslaget.
Nix.
Va? Hoppar de över mig?
De ber om ursäkt. De drar över tiden. Vi försöker igen imorgon.
Men vi kommer med i ett annat inslag.
Vad är så viktigt att de spolar mig från mitt eget program?
Jag är här med Marcus Debs,
professor i politisk vetenskap vid University of Iowa,
och han ska förklara vad som ska hända ikväll
på platsen för denna valberedning, en bland många.
Lokalen håller på att fyllas…
Herregud.
…och spänningen är redan påtaglig.
Professor, hur många människor väntas komma hit ikväll?
Är det din första valberedning?
Primärvalet i West Virginia var det enda jag har varit på tidigare.
Aldrig en valberedning.
Ett stort kliv för dig, eller hur?
Från reporter i West Virginia till att bevaka ett nationellt val
för det mest omtalade morgonprogrammet i tv-historien?
Ja, det verkar som ett stort kliv,
men jag har jobbat framåt mot det här länge.
Det har talats mycket om ditt stora kliv.
Om exakt hur det gick till, oväntat för alla.
Det har skrivits massor om det.
Ja.
Men det finns en sak fascinerar mig,
som ingen riktigt har tagit upp.
Hur känns det?
Att ha nått ända hit i din karriär.
Du medgav ju själv
att du mest jobbade för små tv-stationer runtom i landet.
Just det.
Och att plötsligt få den här chansen
som måste ha känts ouppnåelig,
hur känns det?
Du vet… När jag växte upp tänkte jag
att det kanske inte skulle finnas så många möjligheter för mig.
Att vissa dörrar aldrig skulle öppnas för mig.
Men sen fann jag nåt jag är bra på,
och då vågade jag börja drömma.
Sen händer livet, du vet. Saker händer.
Och jag kom till en punkt
där jag inte trodde mig kunna nå de stora framgångarna.
Att jag inte skulle klara det.
Och jag övertygade mig själv om…
Jag övertygade mig om att jag inte ville det.
Det var några rätt jobbiga år för mig.
Och så var det länge.
Egentligen tills allt hände för cirka en månad sen.
Hur har den här månaden förändrat allt för dig?
Den här månaden?
Jag var i en position där jag kände att
jag hade kontroll över livet. Jag kunde styra mitt öde.
Men så plötsligt insåg jag… fruktade jag…
…att jag inte hade nån kontroll alls.
Och jag gjorde nåt ogenomtänkt och utåtagerande.
Och varje dag därefter
tänkte jag: "Tänk om jag mister det här?"
Det tog så lång tid att komma hit. Tänk om jag aldrig kommer tillbaka?
Jag förstår.
Och då insåg jag att…
När jag insåg hur jag kände,
insåg jag vad det här jobbet betyder för mig.
Oj, jäklar.
Är det så du slänger kaffemuggar? Släpper dem mitt på gatan?
-Nej, jag lovar. Jag ska plocka upp den. -Nej.
-Förlåt. Så klumpig jag är. -Jag avslöjade dig.
-Jag fixar en ny mugg. -Du ska få nya skor.
Behövs inte. Jag gillar kaffefläckar.
Jag har inte råd med dina skor ändå.
-Vad är klockan där borta? -Här har tiden ingen mening.
Den är 2:36 på natten.
Uppenbarligen saknar min tid betydelse för dig.
Du skickar mig miljontals mil bort till epicentrum av ett virusutbrott,
och nu måste jag vänta 14 dagar i det här eländiga hotellet.
Hilton är inte eländigt.
Jo, det är det.
Hej där, hur står det till? Kan jag få prata med Daniel?
Du slopade mig.
Vi är mitt i den tredje riksrätten i USA:s historia.
Valberedningen är idag.
Shaq pratade om Kobe Bryant. Det är stora saker.
-Det här är stora saker. -Du sa det själv.
Du är på andra sidan jorden. Vi sänder inte där.
Jag kan höra tv-apparater stängas av i Wyoming.
Folk måste få veta vad som är på väg.
Nyheter är inte bara sånt man vill höra.
Du är 13 timmar före oss, och möjligen är det nyheter där.
Jag går omkring mitt i Manhattan.
Det kryllar av folk på gatorna. Det påverkar inte vårt dagliga liv.
Alex kommer tillbaka om en vecka,
och inget får störa lugnet.
Jag behöver bra tittarsiffror,
du vet, Daniel?
Daniel?
Jag hör dig andas.
För tusan. Daniel.
Mitt liv kan inte kretsa kring att behaga dig jämt.
Kan du göra nåt för mig för en gångs skull och vara man?
Skit på dig.
Fan.
Jo, Yanko?
Det är tydligen inte okej att säga att nåt är ens andedjur längre.
-Är det inte? -Jösses, ännu en sak?
Jag sa inget stötande.
Så dumt. Men tack för tipset.
-Hej. -Hej, Chip.
Jösses, Chip!
Jösses, se på dig. Du är så gravid.
De sa att du bara hittade på för att få uppmärksamhet.
Nej, mitt liv kändes tomt utan en bebis att ta hand om.
Jag är bebisen.
Jag fattar.
-Layla. Hej. -Hej, Chip.
Jättekul att se dig.
Ta det inte personligt.
Det finns några här
som var mot att de tog tillbaka dig.
-Jag förstår. -De kommer över det.
Det tar bara lite tid.
Det är okej. Jag förstår. Inget problem.
Du behöver inte ta hand om mig längre.
Jag ville bara träffa dig och säga hej.
Kul att se dig. Och dig.
Tack detsamma.
-Okej. -Okej.
-Du ser strålande ut. -Tack.
Hurdan var egentligen din relation till Mitch Kessler?
Han var min bäste vän.
-Men… -Ursäkta, kan du spola tillbaka?
Mitch var…
Jag godkände inte den frågan.
Vi kanske kan tajta till det lite.
Hurdan var din relation till Mitch Kessler?
Ja, Noorean, jag pratade just med nån inom DNC som sa
att inget slutresultat blir klart ikväll.
Som du sa är det här inte det demokraterna hoppades på
för primärvalet, men det är en ny dag imorgon.
Om de inte löser det då, kanske de ställer in alltsammans.
Det återstår att se. Tack, Bradley, bra jobbat.
Tack, Noorean.
Efter pausen ska vi prata med
senator Elizabeth Warrens kampanjchef, Roger Lau.
-Okej. -Vi ska höra kampanjens reaktioner.
Se oss då.
KAPITEL SEX (REDIGERAT) - MITCH JÄVEL
HUR GICK DET MED LAURA?
Går alla och lägger sig?
Vet inte. Jag är inte sömnig. Jag borde vara det.
-Jag är trött, men inte sömnig. -Tack.
Jag är både trött och sömnig, så jag går och lägger mig.
-Okej. God natt. -God natt!
God natt.
Nå?
Var valberedningen allt du trodde och mer?
Tja, det blev ju inget resultat,
-så jag vet inte. -Jag vet.
-Vad fan hände? -Jag vet inte.
Det positiva är att det bara är 49 till.
Åh, nej.
-Så, Cory… -Ja?
…som jag helgillar, förresten.
Men han bad mig att se efter dig.
Okej. Vänta. Som min mentor?
Tja, ordet "mentor" nämndes inte, men… ja.
Han menade ju väl, och jag borde väl inte ha sagt nåt.
Men efter att ha sett dig idag, tror jag inte att det behövs.
Trodde du det innan du såg mig?
Det är inte poängen.
Poängen är att du överraskade mig positivt.
-Gjorde jag? -Ja. Du var rena kraftpaketet där ute.
Det är en sida av dig som jag aldrig sett på TMS.
Du är kul. Vet de att du är kul?
Jag var kul förr. Det var så jag blev gravid när jag var 15.
Det låter inte särskilt kul för mig,
men det är väl en fråga om smak.
Poängen är att… jag inte tror att de använder dig på rätt sätt.
Säkert?
Du vet, de som blir kvar på The Morning Show hela livet
är de som inte klarar av nåt annat.
Du är större än så.
-Tack. Det uppskattar jag verkligen. -Ingen orsak.
Oj, Laura Peterson.
Ärligt talat blev jag lite överraskad av dig också.
Låt mig gissa. Alex pratade med dig.
Har jag rätt?
Vi pratar ibland.
-Vi är ju partners. -Visst. Inget fel med det.
Hur funkar det egentligen?
Anar jag ett visst tonfall? Jag tror det.
Ja, när man har känt nån tillräckligt länge
använder man ett visst tonfall.
-Det är iskallt här ute. -Ja. Vi går in.
HUR GICK DET MED LAURA?
JÄTTEBRA.
Jösses.
ALEX LEVY - SÅ INGA NÄRGÅNGNA FRÅGOR?
Har du allt du behöver för intervjun?
Ja, med råge. Jag kunde ha åkt innan vi gick in igår,
men vi hade så trevligt.
Du…
-…nu när kamerorna är avstängda… -Ja.
…och nu när jag ser hur fantastisk du verkligen är…
…får jag ställa en uppföljande, personlig fråga, bara oss emellan?
Visst, du kan fråga vad du vill.
Gjordes bakgrundsundersökning innan du fick jobbet?
Förlåt mig. Jag bara…
PRESIDENTENS TAL TILL NATIONEN
OM ERBJUDANDET KVARSTÅR,
VILL JAG HJÄLPA DIG MED DOKUMENTÄREN
VI KOMMER ATT SAKNA DIG!
-Farväl, E! -Ja.
-Eric, det har varit ett nöje. -Tack.
-Gratulerar. Vi kommer att sakna dig! -Tack, Bradley.
Lycka till med allt. Okej.
Men vi har alla vaknat upp inför det som hände.
Jag ska bara tala för mig själv.
När jag var orolig för min egen framgång.
Hurdan var din relation till Mitch Kessler?
Han var min bäste vän.
Men Mitch kunde vara många saker för olika människor, tydligen.
FRED MICKLEN MOBIL
Välkommen tillbaka.
TYSTNAD!
VÄLKOMMEN TILLBAKA ALEX
Välkommen tillbaka.
Sista touchen. Kommer nu!
Klart!
Åtta, sju, sex, fem, fyra, tre.
Två. Zooma in.
Undertexter: Bengt-Ove Andersson