SVEIKA SUGRĮŽUSI, ALEKS „FOO FIGHTERS“
Bet tai - paskutinis kartas
Apsispręsk
Visą gyvenimą laukiau Kol galėsiu gyvent
Trečia kamera, rodyk Lizę. Trečia kamera.
Doni, prašau stambų planą. Stambų planą.
Aš kuriu laužą
- Kur man padėti kavą? - Pala, kur Bretas? Ką?
Čipas liepė tavęs klausti, kur ją dėti.
Žinau, kur pradėsim
Bet jei tai - paskutinis kartas
Apsispręsk
Sveikinu, Stela. Aleks grąžinimas - tikras šedevras.
- Vakarykščiai reitingai... - Taip, puikus interviu.
Labai ačiū, Džeraldai.
Metas įžiebt ugnį
- Lipti ten? Jėzau. Dieve. - Eik ir pakalbėk su Deivu.
Viešpatėliau, vyručiai. „The Foo Fighters“, nieko sau... ką?
Aš myliu tave, Deivai!
- Moku visas jūsų dainas. - Ši daina - nauja.
Niekas jos dar negirdėjo. Ji išeis 2020-ųjų vasarą.
Čia ją sudainuoti pasiūlė mano duktė Vajolet.
Taip. Pamaniau, kad Aleks verta pasaulinės premjeros.
- Aš ją myliu, ji - mano mylimiausia. - Ji - puiki.
Ir jus visus myliu, bet...
Ponios ir ponai, „The Foo Fighters“. Nuostabus pasirodymas.
Išjungėm. Grįžtam po dviejų minučių.
- Kaip jautiesi? - Deivai, puikiai.
- Laiminga? - Taip.
- Taip? - Labai laiminga.
- Atrodai laiminga. - Ačiū tau, kad sutikai.
- Jūs - geriausi. - Ačiū.
Antroji populiariausia naujiena -
prezidentas šiandien paskelbs biudžeto pasiūlymą.
Tikimasi griežtų „Madicare“ ir „Medicaid“ apkarpymų
ir pasienio sienos finansavimo didinimo.
Tačiau populiariausia naujiena šįryt...
Aleks Levi.
- Aleks Levi. - Eina sau!
- Vajė. - Aš jau čia, bičiuliai.
- Gali jau išeit. - Ne.
- Ne, aš neišeisiu. - Palauk dar.
- Ji ką tik grįžo. - Žmonės rašo:
„Ačiū Dievui, Aleks Levi - vėl namuose. Kava be jos buvo neskani.“
- Šiandien kava - kitokia. - Labai malonu.
„Vajė, kaip smagu matyt Aleks su Bredle kartu.“
„Bredlė be Aleks - kaip Rouzė be Džeko iš „Titaniko“.
- Nuostabu. - Vajė. Ačiū jums.
- Taip. - Tviterio naudotojas @Crvcab sako,
kad „Aleks Levi - šių laikų didvyrė.“
„Grotažymė feminisčių deivė.“
Gerai, pakaks.
Jau pakankamai išgirdom, Tajau.
Apmėtyk ją šiais žiauriais tvitais.
Mes džiaugiamės, kad grįžai. Tu - „The Morning Show“ šeimos dalis.
Jankai, įspėju. Kažkas pasidalino tavo įrašu apie Švilpiko dieną.
Puiku.
Beje, apie tai, ką sakiau tądien.
Jiems nepatiko, kad pasakei „dvasios gyvūnas“,
todėl jie ir dalinosi įrašu.
- Liaukis. Ar tikrai? - Taip.
Parodyk.
#DVASIOSGYVŪNAS TAU SAKYT NEGALIMA
#DVASIOSGYVŪNAS GALI SAKYTI TIK INDĖNAI
Mėšlas. Ačiū.
Viskas gerai.
Brava! Štai koks turi būt šou, mergyt.
- L-E-V-I, kaip rašoma? - Aš tave myliu.
- Sveikinu. Lauksiu viršuje. - Ačiū, mieloji.
- Aleks, džiugu, kad grįžai. - Ačiū. Ačiū.
- Ei, puiki laida. - Ačiū.
- Regis, pavyko neblogai. - Daviau Stelai tavo politinę medžiagą.
Tikiuosi, moderavimą gausim.
Taip, aš irgi tikiuosi.
Žmonės visi dar kalbina mane gatvėse dėl to interviu su De Blazijum.
- Eini kažkur? - Taip. Turiu susitikimą.
- Turi susitikimą? - Susitariau.
Pasuksiu jums po poros valandų.
- Padarėm. - Tu tai darei kokį milijoną kartų.
Žinau. Bet, regis, tai buvo prieš milijoną gyvenimų.
Ar gali įsivaizduoti, jog galiu pasirodyt prastai, kai man tiek moka?
- Nereikėjo grįžti. - Žinau, bet aš grįžau.
Ar gerai?
Vajė. O, varge, gerai.
- Mama? - Ką?
- Ar tau viskas gerai? - Taip, gerai. Viskas man gerai.
Lize, gal nueik į bufetą.
- Atnešk mamai ko nors užkąsti. - Gerai.
Gerai.
- Gerai. Atleisk. - Vakarykštis interviu puikiai pavyko.
Taip, tu jaudinaisi.
Bet viskas gavosi puikiai.
- Reitingai - puikūs. - Taip.
Pirmoji grįžimo laida. Absoliuti sėkmė.
- Atsipalaiduok. - Aš tave girdžiu.
Gerai. Taip, suprantu. Turiu atsipalaiduoti.
Puiku. O dabar aptarkime debatus.
DNC laukia moderatorių sąrašo ir tik...
Reikia susitart dėl kelionės, viešbučio, Vego ir taip toliau.
Taip. Ne.
Mažiausiai noriu dar kur nors rodytis.
Ar tavo sąžinė tau nesako, kad turi sutikti? Bent iš dėkingumo.
Ne.
Minėjai, kad jie tau buvo dosnūs,
o juk ne už dyką.
Jie žino, kad tu gali atnešti jiems grobį.
Tu jiems duodi daugybę žiūrovų.
Abiem pusėm naudinga.
Turiu atsiliepti. Čia - Dagas.
Aleks,
turėtum sutikti.
- Turėčiau sutikti? - Taip.
Žinai, ką tu turėtum padaryt?
Taip. Bet vis tiek patariu tau sutikti.
Aš čia - su visa meile.
Sveikas, Dagai. Taip, gavau. Gavau tavo gėles.
Kai imsi interviu, atmink,
kad teisės profesoriai nemėgsta, kai puoli juos iš pasalų.
Nes Italijos teisė kartais...
Taip, taip.
Ar savo „taip, taip“ nori mane užčiaupti?
- Ji bandė mane užčiaupti. - Aš bandau susikaupti.
Gerai. Aišku.
Aš suprantu. Viską suprantu.
Galim parepetuoti.
Galėčiau suvaidinti profesorių.
Tu gali vaidinti Paolą Lambruskini, dokumentalistę.
Faido puikiai suvaidintų profesorių.
- Labai profesionaliai atrodo. - Taip.
Jis vilki švarką su lopais ant alkūnių.
Taip? Norėtum?
Tau pavyks puikiai.
BALSO PAŠTAS FREDAS MIKLENAS
TRANSKRIPCIJA: „PASUK MAN...“
Žinau, kad „Donner Party“ dar anksti,
bet „UBA+“ atsiuntė paskutinę „Forlorn Hope“ seriją.
- Gal norite pažiūrėti? - O, taip. Tikrai taip.
Žinai,
kaip neapsisprendusiai, tu - puiki meilužė.
Aš nesu neapsisprendusi. Aš tiesiog ne lesbietė.
Tu - nuostabi.
- Man metas. - Ar būtinai?
Taip. Einu pas Korį.
Įžengsiu į jo kabinetą ir pasakysiu,
jog neišeisiu, kol jis nepaskirs mane moderatore.
- Ką - Atleisk. Netyčia susijuokiau.
Tiesiog tu taip karingai nusiteikusi.
Ne karingai, o tiesiai.
Ar jūs taip bendraujate? Tiesiai šviesiai, ultimatumais?
Galiu tau pasakyt, kad Korį pažįstu jau seniai,
ir jis niekam neleidžia taip kalbėti.
- Tai - ilga istorija. - Norėčiau paklausyti.
Spėju...
Paskutinės Aleks laidos dieną...
Siaubas, kaip baisiai skamba.
Tą dieną, kai mirė Hana. Ar pažinojai Haną?
- Ne, bet žinau, apie ką kalbi. - Tądien tiek visko nutiko.
Ir po visko, kanalo taryba atleido Korį.
- Tik nesakyk niekam, kad aš tau pasakiau. - Nesakysiu.
Jie to viešai neskelbė.
Korį atleido, Fredą išleido atostogų, o mane - nušalino.
Aleks dingo.
Tad mes su Koriu susidraugavome.
Mes palaikėme vienas kitą ir...
- Ar tu tikrai nori tai žinoti? - Kur tai veda?
Tik kaip draugai. Aš jį užjaučiau.
- Jis tuo metu buvo labai pažeidžiamas. - Taip, bet nepanašu į tai.
Ne, bet... Po poros dienų
aš stojau prieš tarybą ir apšaukiau juos.
Pasakiau, kad derėjo atleisti Fredą, o Koris turi sėst į jo vietą.
Man pasirodė, kad jie manęs klausė.
Ir po dienos jis atėjo pas mane
ir pasakė, kad jį paskyrė CEO.
Ir pirmu įsakymu jis grąžino mane į darbą.
Tuo metu mes su juo buvom geriausi draugai.
Aš jį palaikiau, kaip tikra draugė.
Bet velniop jį.
Tu žinai, kad sklinda kalbos apie jo nušalinimą?
Pala, ką?
„UBA“ - trečioje vietoje.
Ir tai dar būtų pusė bėdos, jei ne tas skandalas.
Ir nesvarbu, kad jis buvo atnešęs jiems sėkmę,
žmonių atmintis - trumpa.
Galiausiai viskas susiveda į pinigus.
O į „UBA+“ investuojamos krūvos pinigų,
o tas kanalas bus paleistas tik po mėnesio ir reikia, kad jis taptų pelningas.
Bet dar vienas srautinės transliacijos kanalas?
- Juos reikia uždrausti. - Tai neprenumeruok jų.
Šiuo metu
„UBA“ balansas atrodo kaip panaudotas hemofiliko tvarstis.
Pakalbėk su juo.
Tą ir padarysiu. Nuo to prasidėjo šis pokalbis.
Bet susitaikyk su juo, net jei ir apsimestinai.
Kanalas - tavo partneris.
Ir jis dabar - tavo viršininkas.
Geriau, jei jis bus tavo sąjungininkas, nei priešas.
Tavo karjera tau padėkos.
- Oho, turi daug daiktų. - Aš pripratusi.
- Ką veiksi, kol dirbsiu? - Ką aš veiksiu?
Tobulinsiu dainavimo įgūdžius.
Su itališka muzika.
Pasiruošę?
Uno, duo, tre, quatro!
Kai buvau aš aštuntokas
Man sakydavo mama
Nevaikštinėk iki vėlumos Su blogais berniukais
Tik biliardas tau galvoj O kaip pamokos?
Idiota.
Sakai Džiuzepei?
Žinai, Džiuzepe...
Aš nesu pratusi, kad kas man padėtų.
Taigi...
Ačiū tau.
Prego.
Kas tau yr?
Ei! Jokios pagarbos
Liaukis.
Ką tu sau galvoji? Ko čia liūdi?
Nieko čia baisaus Viskas čia gerai
- Tyliau! - Pralinksmėk!
Sveika, Peidž, ar viskas gerai?
Ne, negerai. Ką tik skambino Kelė Deikin.
Nežinojau, kad judvi kalbatės.
Blogos žinios.
Kažkas ketino į „Daily News“ įkišti bjaurią istoriją apie Haną Šionfeld.
Ar ji sakė, apie ką?
Ji nesigilino į detales.
Panašu, kad apie tai, jog ji - pamišusi.
Sakei „ketino“. „Ketino įkišti.“
- Tai jos nespausdins? - Ne.
Kodėl ji tau skambino?
Manau, aišku kodėl.
O Dieve, Peidž, manai, kad tai - mano darbas?
- Kas aš tau? - Vaikams šito nereikia.
Tai - ne aš.
Ir vargšei merginai to nereikia.
- Peidž. - Nieko nenoriu girdėti.
Atlikau savo pareigą. Tikiuosi, tau linksma Italijoj.
Jis atvyko išbadėjęs.
Pastaruoju metu matau daug tokių veidų,
Siaubas.
Tai kur jis, pone Kesebergai?
Kur mano sūnus? Mes iškasime...
Kailai, kas skambina man tiesiogiai?
- Prašau, pone Edi. - Jei aš...
Kailai, kas?
Nenorėjau garsiai šaukti.
Mičas Kesleris.
Aš atsiliepsiu. Tu atsijunk.
- Alio? - Taip?
Negirdėjau, kaip atsiliepei.
Daugelis sako „alio“.
Bandau naują įprotį.
Labai šiuolaikiška.
Skambinu, nes manau, jog turi tai žinoti.
Kažkas pradėjo Hanos šmeižimo kampaniją.
Fredas.
Taip. „Daily News“ atsisakė spausdint,
bet jo čiuptuvai tokie ilgi, jog ką nors vis tiek pasieks.
Jei nenukirsi jų.
Taip? Ko iš manęs tikiesi, Mičai? Kad nudėčiau jį, kad nutiltų?
Ko aš tikiuosi? Kad pasielgtum teisingai.
Gali pakartoti? Keista tai girdėti iš tavęs.
Aš noriu padėti.
„UBA“ taryba man neprieinama.
Ir pinigų mano niekas neims.
Gal tau priminti praeitį?
Visa tai - tavo kaltė.
Elgiesi taip, lyg Fredas būtų blogietis,
bet jokio šmeižto nebūtų, jei ne tu, bičiuli.
Gal tau priminti tavo pažadus?
Ką? Fredas juk buvo toks blogas, kad būtina buvo jį patraukti.
O gal tu tiesiog troškai įšokt į jo kėdę? Tad sveikinu.
Džiaugiuosi, kad tau taip smagu sėdėti tame erdviame kabinete
ir smerkti mane, kai tu turėtum vykdyt savo pažadus ir viską ištaisyti.
Tu dabar - CEO. Tai ir elkis kaip CEO - sutvarkyk situaciją.
Sutvarkyk teismo procesą. Padaryk, kad jo nebūtų.
Neleisk tų bjaurių istorijų į spaudą.
Ir palik mane ramybėj, kad galėčiau gyvent savo gyvenimą.
Kad ir koks apgailėtinas jis liko.
Sveika, man reik sekundės.
Gali palaukti?
Laukiau dvi savaites karantine, Kinijoje, paskui dar.
Tai palauk dar porą valandų. Aš skubu pas Stelą.
Būtent dėl to. Kuo greičiau išklausysi, tuo greičiau būsi pas ją.
Dvi minutės.
Nebijok, kalbėsimės ne apie tave.
Ir kodėl gi?
Aš norėčiau, kad nors sykį pakalbėtumėte apie mane.
Aš gerai pagalvojau, uždarytas tame narve.
Danieli, Pekino „Hiltonas“ - ne narvas.
- Mes kalbėjom... - Aš kalbu ne apie „Hiltoną“.
O apie savo gyvenimą.
Aš turiu ne valandą, o dvi minutes.
Aš - ne paguodos noriu, todėl kalbėsiu trumpai.
Klausyk.
Čia taip elgiamasi, jog, švelniai tariant,
baltaodžių nuodėmės dažnai atleidžiamos,
juodaodžiai, pavyzdžiui, aš, diskriminuojami.
Pati puikiai tai žinai.
Džordžas Volisas bent jau išdrįso tau tai pasakyti į akis.
Man jau įgriso atsukinėti kitą skruostą.
Gerai jau, gerai.
Suprantu.
Juk pats supratai, kad šį darbą gavau tik todėl,
kad po skandalo viskas ėmė griūti velniop,
tad jie nerizikavo paskirdami mane.
Bet aš... Man labiau patinka turėti šį darbą,
nei būti nutildytai dėl teisybės.
Aš teprašau tavęs įkalbėti Stelą
paimti mane į moderatorius.
Tu teisus. Aš pamėginsiu.
Bet man reikia ten nueiti.
Ten turi būti ir juodaodis.
Nė vienas kandidatų to nesiūlys.
Padarysiu, ką galiu.
- Jūs atleisite mane dėl šito? - O, ne. Liaukis, Jankai, ne. Bet...
Tačiau reakcija - audringa.
Tiesiog taip jau yra. Mes žinom, kad nenorėjai nieko įžeisti.
Tačiau reikia užgniaužti šį reikalą, kad jis neišsikerotų.
Todėl rytoj tu atsiprašysi eteryje.
Norite, kad atsiprašyčiau?
- Taip. Teks. - Aš vis tik... Aš nesuprantu.
Kodėl aš negalėjau kalbėti apie dvasios gyvūną?
Beje, savaitė praėjo, ir niekam tai nerūpėjo.
Dabar parūpo. Ir mums.
Ar įmanoma gailėtis dėl to, ko neįmanoma suvokti?
- Juk aš nešokau lietaus šokio. - Dieve mano.
Žinai, tai - savinimasis.
Tu - ne indėnas.
Kažkas panašaus, kai visai ne kubietis būtų savinęsis Kubos kultūrą.
Tai man visai nesvarbu. Klausykite,
aš mielai atsiprašysiu, jei suprasiu klydęs.
Bet jūs norit, kad atsiprašinėčiau už tai, ko nė neketinau daryti.
Tobulame pasaulyje
tu suprastum, jog tai, ką padarei yra neteisinga, pasimokytum ir atsiprašytum.
Aišku?
Viskas gerai.
Gerai, aš atsiprašysiu. Žinot, aš...
- Aš nesispyrioju, juk supranti. - Ne, puikiai suprantu.
Atsiprašau už karingumą, bet skaudu, kai tavęs taip nesupranta.
Ačiū už tai, kad atėjai.
Nemanau, kad tas vyrukas iš tviterio buvo indėnas.
Gerai. Pasimatysim apačioje.
- O Dieve. - Jis - geraširdis.
Ar galiu sutrukdyti tave dėl kai kito?
Trukdyk.
Ką pasakytum, jei Danielis moderuotų debatus?
Kas tik nesiperša į šią poziciją,
lyg tai spręsčiau aš.
Erikas bus, kas savaime suprantama.
Paskui Koris aiškiai pasakė, kad jis nori Aleks.
Nors jos vietoje turėtų būti Noryn, beje.
Geriausi reitingai „UBANC“, šilta, smalsi.
Bet kandidatų ir moderatorių turi būt skirtingas skaičius.
Tad atleisk, Danieliui vietos nebėra.
Danieliui atrodo, kad jis nėra vertinamas iš esmės, jam patikimos tik lengvos temos.
„The Twist“ - tokia.
Ji turi būti lengva.
Taip, bet esmė ne tik čia.
Danieliui atrodo, kad jam skiriamos tik tokios temos,
kurioms, jei atvirai, tenka mažai eterio laiko.
Jam atrodo, kad tai rasizmas?
- Ar homofobija? - Žinai?
Nekalbėsiu už jį, bet pasakysiu savo nuomonę.
Gerai.
Danielis Hendersonas gali moderuoti debatus ne blogiau nei kiti,
ir jis gali suteikti jiems išties svarbią perspektyvą.
Ne visiems lemta būti Džonu ar Polu. Kai kam tenka būti Ringo.
Ir čia - nieko bloga.
Mano nuomone, Danielis pasiekė savo maksimumo ribą,
o tai - devintos valandos naujienos
viename stambiausių šalies kanalų.
Tai - tikrai ne įžeidimas.
Jis gali daugiau.
Visi, pasiekę šį lygį, savu laiku buvo žvaigždės,
tačiau ten, kur visi - žvaigždės, jam trūksta savitumo.
Svarbiausia, kad tai - išties tavo stilius.
Tai, kas iš tiesų esi.
Televizijai - koks 90 metų.
Vienintelis dalykas, ką gali pasiūlyti tu ar bet kas kitas -
- savo perspektyvą. - Sutinku.
Manau, kad žmonės nori žinoti, kokia tu.
Puiki laida buvo šiandien.
- Ačiū. - Taip. Puiki pradžia, a?
Taip, nuostabi.
- Klausykite... - Taip?
Dėl tų debatų...
Žinau, kad nenori jų moderuoti.
Bet ar galiu paaiškinti, kur mes matome svarbą?
Tu... Taip.
Esmė - ne publikos pritraukimas,
šiaip ar taip visi žiūrės „UBA“ tą vakarą.
Bet pastarųjų bėdų fone
mums būtina parodyti, kad mes gebame pateikti kokybišką turinį.
O niekas kitas neatstovauja kokybės kaip tu, Aleks, tau tai pavyktų.
Ir tu sulauktum didžiulės pagarbos.
Manai, man trūksta pagarbos?
Nesakau, kad tau jos trūksta,
bet juk supranti, pagarbos niekad nebūna per daug.
Manau, pas mus yra kitų, kuriems yra ką įrodinėti.
- Mes, žinoma, dėkojame už pasiūlymą. - Taip, bet ne.
Aišku.
Aš tave išgirdau.
Bet pagalvok apie tai. Daugiau neprašau.
Nebetrukdysiu.
Toji mergšė abejoja kiekvienu mano sakiniu?
- Dieve. - Ji - „UBA News“ prezidentė.
Akivaizdu, Koris ją labai vertina,
nes jis sumokėjo daug „DADA Media“ už jos paruošimą kanalui...
Nekalbėk su manim lyg su idiote.
Rimtai klausiu, kaip ji drįsta, bliamba?
Aš turiu jos klausyti? Kai kurie mano megztiniai - senesni už ją.
Amžius nelygu brandai.
Čipai, aš ne apie tai.
Jis tiesiog... Ji nėra patyrusi pakankamai visko.
Ji nėra patyrusi pakankamai skausmo,
kad varinėtų mus pirmyn ir atgal.
Ji tiesiog... Nežinau.
Lyg būtų kažkoks dorovės įsikūnijimas.
Manau, tu skubi su išvadomis.
Ji sakė, kad tavęs nereikėjo imti. Nesąmonė.
- Ji mano, kad manęs čia nereikia? - Ne, tavęs čia labai reikia.
Tu nesupratai. Ji nieko nesuvokia.
Kas dar taip galvoja?
Niekas. Viskas, pamiršk.
Čipai, pamiršk, ką sakiau. Prašau, negalvok apie tai.
Tu nesupratai, ką norėjau pasakyti.
Atrodo gerai.
Jis atrodo patikimai.
Aš išversiu.
Jis sako, kad baudžiamosios teisės sistema Italijoje
buvo kuriama negalvojant apie moteris.
Žinoma. Taigi, aš klausiu jo,
ar jis žino kokių atvejų,
kai vyrai ir moterys buvo vertinami skirtingai?
Jis sako, žinoma, labai daug pavyzdžių.
Tada...
Aš paminėjau Amandą Noks.
Ir jis ėmė kalbėti neužsičiaupdamas.
Ir pasakė labai daug gerų dalykų.
Taip, protingai pasielgei.
Taip, tiesa.
Gerai, žiūrėk, tuoj bus paruošta vakarienė.
Čia - makaronai.
O čia - padažas. Skanaus.
Štai taip? Rimtai?
Aptarnavimo nebus?
Nieko sau, iki finišo - keli coliai,
o tu manęs neaptarnausi?
- Aš juk gaminau. - Aišku.
Iš manęs dėkingumo daugiau nesulauksi.
Į šitą restoraną aš nebegrįšiu.
Aptarnavimas - siaubingas.
Žiūrėk, kiek pati įsidėjai.
- Mažai palikai. - Eikš.
- Nereikia. - Tu - toks...
Štai. Šakutės - stalčiuje.
Mūsų kampanija - plataus užmojo.
Iki pasimatymo rytoj. Puikiai padirbėjote. Ačiū.
Kalbėjai su Stela?
Taip. Šįkart korta krito ne tavo naudai.
Bet kitą mėnesį - Finikso debatai.
- Tavim dėta, susitelkčiau... - Ji atsisakė? Kodėl?
Na...
Tu jai patinki, bet kanalas šiuo metu
nori iškelti kitas žvaigždes.
Ar jie pasirinko kitą juodaodį žurnalistą?
Kitą gėjų žurnalistą?
- Gero vakaro. - Gero vakaro.
Nėra visai taip.
Gerai. Tai kaip yra?
Stelos manymu, tau trūksta savitumo.
- Savitumo? - Gal neturėčiau tau to sakyti,
bet man regis, Stela labiau norėtų, jog tau stigtų žavesio,
o ne pasirodyti neobjektyvi.
Jai gali atrodyti, jog man stinga žavesio, nes ji - neobjektyvi.
Ką tu jai atsakei?
Ji žino, jog manau, kad ji kalba nesąmones.
Erlai, nėra taip sudėtinga.
Man tereikia, kad sužinotum, kokias istorijas keltina viešinti Fredas,
kur ir kaip viešins, ir kaip mes galim tai sustabdyti?
Bet nieko neteisėto.
Gerai. Aš tau pasuksiu.
Bredle.
Vakarų Virdžinijos pasididžiavimas - 15-ame aukšte.
Aš nežinau, kas moderuos.
Nenoriu pasirodyti pasipūtęs, bet tai - nebe mano lygis.
Aš ne dėl to.
- Galiu užeiti? - Žinoma.
Išgersi ko?
Ne, aš tik trumpam pakalbėti.
Kas nors nutiko?
Ne, ne.
Gal prisėsi?
Gerai.
Aš suprantu, kad mūsų draugystė nukentėjo
nuo tų pastarųjų įvykių,
ir man tai nepatinka.
Aš tikiuosi, kad ir tau nepatinka.
Ne. Nepatinka.
Bet pradėkime viską nuo nulio.
- Taip greitai? - Taip. Paprastai.
Aš nenoriu, kad sakytum tai,
jei iš tiesų nenori visko pamiršti,
nes susidaro toks įspūdis, jog bandai mane užčiaupti.
Bredle, aš nežinau, kas moderuos tuos suknistus debatus.
Aš ne apie debatus, Kori.
Jei supykusi nesielgi su manim kaip su CEO,
tai prašau ir taikytis su manim kaip ne su CEO.
Gerai. Aš supykau ant tavęs Naujųjų išvakarėse.
Ir elgiausi su tavim agresyviai bei įžūliai
šias šešias savaites.
Ir aš noriu atsiprašyti.
Ir tai, jog buvau įžūli,
nereiškia, kad man nerūpi mūsų draugystė.
Gerai, nepavyko. Leisk dar sykį pamėginti.
Nežiūrėk taip į mane, kai aš stengiuosi.
Man nepatiko, kaip elgeisi pastaruosius pusantro mėnesio.
Tačiau aš supratau, kad ir aš nebuvau dovanėlė.
Taip.
Žinau, kad tu esi CEO ir kad mano poreikiai ne visada...
kad negali reaguoti į visus mano poreikius ir bėdas,
- nes esi labai užsiėmęs. - Aš buvau tau labai geras.
Bet aš turėjau priežastį pykti. Tikiuosi, tu čia ne apie tai.
- Aš ne apie tai. Visiškai. - Gal galim tiesiog baigti tai, Kori?
Rimtai.
Meilė - tai kai negali atsiprašyti.
Atleisk man.
Tikrai atsiprašau.
Po velnių.
Tokia ir yra Bredlė Džekson, tiesa?
Juk žinai, kad aš niekad nebūsiu tavo priešu.
Niekad neleisiu, kad tai nutiktų. Aš noriu tau paties geriausio.
Tik dėl kažkokios mįslingos priežasties tu tiesiog manim netiki.
Nesakau, kad nebuvau neteisus, aš klydau ir aš atsiprašau.
Bet suprask, maldauju, kad turėjau savų priežasčių.
Ir jei ateityje tau kažkas nepatiks manyje,
būk gera, nepulk galvoti apie mane pačių blogiausių dalykų.
Neimk transliuoti visko, ką tą akimirką jauti per tą
nuostabią savo pykčio prizmę, kuri yra tavo širdyje ir teikia tau tiek žavesio.
Žinok, kad aš noriu išspręsti arba padėti
tau išspręsti visas bėdas.
Aš - tavo pusėje.
Visada.
Be to, aš - per senas, kad turėčiau priešų.
Keista turėti priešų, kai tau 51-eri.
Aš jutau ne vien pyktį.
Tiesiog pyktis - man pažįstamas.
Bet nuoskauda...
Juk nenutiko nieko siaubingo,
bet buvo skaudu, nes tai padarei būtent tu.
O dėl to moderatoriaus...
- Liaukis... - Ne. Man patinka, kad tu to trokšti.
Bet to trokšta daugybė žmonių, o Aleks ką tik grįžo.
Ir grįžo skambiai, todėl eis ji.
Nelogiška bus, jei būsit dvi heteroseksualios moterys.
Ačiū, kad pasakei.
Aš išties esu tau dėkinga už viską, ką pasakei.
Žinai, kur gyvenu.
Taip.
- Nepaskambinai? - Ne.
Labai norėjau tau papasakoti, o tu pati sakei, kad nieko neveiksi.
Gerai, kad pasakiau tiesą.
- Išgersi? - Ne, nenoriu.
Tik noriu pasakyti, kad paklausiau tavo patarimo.
Puikiai pasišnekėjome.
Tikrai? Gausi debatus?
Ne, bet mes susitaikėme. Nuoširdžiai.
- Tai gerai. - Taip, labai gerai.
Apie debatus nė nekalbėjom.
Jis suprato, kad buvau nusiteikusi nenuoširdžiai,
bet jis man nepriekaištavo.
Jis paminėjo, kas moderuos, bet aš nereagavau.
Nenorėjau gadinti atmosferos darbiniais reikalais.
Bet aš suprantu.
Juk čia svarbūs įvairūs faktoriai, verslas, žiūrovai.
Tad logiška, kad eis Aleks.
Juk negali kartu sustatyti dviejų heteroseksualių moterų,
ypač „Bloomberg“ akivaizdoje.
Reikia įvairių visuomenės sluoksnių atstovų, kad liestų įvairias temas.
Bredle, tu ką tik pavadinai save heteroseksualia.
Taip, nes žiūrovams aš - tokia.
Kodėl gi?
Nes dažniausiai aš - heteroseksuali.
Ar kategoriškai skirstyti nėra atgyvenusi forma?
Juk seksualumas - takus dalykas?
Ar tu taip save suvoki?
Ne, aš tik sakau, kad nesu etiketė.
Aš neskirstau savęs į lentynėles. Aš - tiesiog seksualus žmogus.
Sykį mylėjausi net su dviem vyrais. Ar tai reškia, kad aš...
Kekšė?
Tai - nejuokinga.
Ir man nejuokinga.
Tai ko juokiesi?
Nes stebiuosi, kaip apsunkini tai, ką gavai taip lengvai.
Aš lengvai gavau?
Negi turiu nueiti pas Stelą ir išrėžti:
„Aš - biseksuali ir noriu debatų. Dabar pat.“
Kalbame apie situaciją,
kuomet tai, jog esi kitokia gali tau atnešti didelę naudą.
Aš slėpiau savo asmeninį gyvenimą, nes taip reikėjo.
1997-aisiais tai buvo skausminga.
Buvo sunku.
Bet iš lėto, tyliai aš ryžausi gyventi nemeluodama.
Ne pasauliui, o savo artimajam ratui.
Bet žmonės kalba.
Jiems kažkodėl labai įdomu, kas - gėjus, o kas - ne.
Ir štai, „YDA“ įteikė man išeitinius dokumentus.
- Jie tave atleido? - Žinoma.
Kodėl būčiau išėjusi iš darbo pačioje... pačioje karjeros viršūnėje?
Jie tiesiogiai to nesakė, bet aš buvau išprašyta.
Kai nesi pageidaujama, žmonės vienaip ar kitaip tai parodo.
Aš nežinau,
bet kažkas manyje
smerkia tave už tai, kad nesi dėkinga.
Aš matau moterį, einančią tuo pačiu keliu,
kurį, jei atvirai, tiesiau ir aš.
Tai mažumėlę erzina, ir aš pavydžiu. Taip.
Aš dėl savo orientacijos praradau darbą. Tu gali tuo pasinaudoti.
Juk tu nemeluotum.
Man tiesiog nesinori tokiu būdu išnaudoti savo tapatybę.
Nesinori.
Tau nesinori, kad tai būtų tavo tapatybe.
Bet, iš kitos pusės,
tu mielai priskiri save pietiečiams.
Ką nori pasakyti?
Manau, kad tu augai ten,
kur tokie kaip aš ir galbūt tu nebuvo priimami.
Aš manau, kad tu slopini save, jei atvirai.
Tai buvo klaida.
Gerai.
- Gyvenk savo iliuziniame... - Tai - ne iliuzijos, Lora.
Aš nesu prasčiokė ir nieko aš neslopinu.
- Tau teks už tai sumokėti. - Sudaryk sąrašą.
Nes daug ką čia sudaužysiu. Nieko aš neslopinu.
Tuomet susirask kitą moterį, kurios vazas galėsi daužyti.
Taip ir padarysiu.
Kaip jautiesi?
Lyg turėčiau ėst šūdą dėl man nesuvokiamų priežasčių.
O tu?
Lyg nuolat ėsčiau šūdą dėl man nesuvokiamų priežasčių.
Tavęs bent jau rasizmu nekaltina.
Man regis, frazę „dvasios gyvūnas“ pirmą kartą ištariau
tik prieš savaitę.
Esu girdėjęs žmones tai sakant, maniau, pasakysiu ir aš.
Žmonės patys dūsta nuo savo nesąmonių.
Jų galvos - pilnos jų.
Jie nebegali suvokti to, kas netelpa į vieną tų dėžučių galvoje.
Tai - aišku. Neaišku tik, kaip jie nusprendžia, į kurią dėžutę kišti mane?
Mano smegenys sukasi į Gordijaus mazgą.
Kaip aš tapau Danieliu, kuriam stinga savitumo?
Grįžtam po 30 sekundžių.
Gaila, negaliu tau padėt,
nes nejautriam rasistui, kubiečiui orų pranešėjui Jankui
metas ėst šūdą.
Pirmoji, pasiruošt.
Pirma.
Vermonto senatorius Bernis Sandersas...
Mija, nežinau, kodėl jis skambino man,
bet Bernadetės Piters agentas pasakė, kad ji nespės į laidą.
Še tau kad nori.
Ypatingos staigmenos nebus, tegu lieka bent jau staigmena.
Pakalbėk su Metu. Gal rasi kažką, kas jau yra mūsų pastate.
- Jis žinos, kas čia yra. Paskubėk. - Gerai. Bėgu.
Kas nutiko COVID-18?
Bulardas šiuo metu sėdi studijoje pas Sterną.
- Šūdas. Taip. Nuostabu. Aha. - Aštuntam aukšte.
- Ačiū. - Gerai.
Ką čia veiki?
Pasakiau jai, kad Sternas dabar pas Bulardą.
Houvardas minėjo tai aną savaitę, taigi...
Nemenkink manęs mano darbuotojų akivaizdoje.
Aš noriu padėti.
Tada neknisk mano reputacijos.
Tu nenori, kad aš čia dirbčiau?
...viruso sukelta liga plinta po visą pasaulį.
Jis vadinasi COVID-19.
Girdėjote aštuntos valandos naujienas.
Ar viskas gerai?
...135 žmonės karantinuojasi „Diamond Princess“ laive.
Čiki piki.
- Tokių atostogų jie nesitikėjo... - Tik ieškau naujo svečio.
Žinoma, kad ne. Ne.
A, prieš pareinant prie kito siužeto, tu kažką norėjai pasakyti, Jankai?
Taip. Noriu. Aš Švilpiko dieną...
JANKO ATSIPRAŠO
...lengvabūdiškai ištariau frazę „dvasios gyvūnas“,
apibūdindamas savo įspūdį apie Panksutonio Filą, švilpiką.
Ir po to man buvo pasakyta,
jog aš, nesusijęs su indėnų kultūra,
negaliu vartoti šio termino,
ir kad tai gali būti suprasta kaip nepagarba,
- nes nedera savintis... - Jis dar sako „gali būti“.
...tai, ką indėnų kultūroje priimta laikyti šventu,
kultūriškai ar dvasiškai.
Tie, kurie mane pažįsta, kurių tarpe, tikiuosi, ir mūsų nuolatiniai žiūrovai,
žino, kad aš niekada sąmoningai
ar nesąmoningai nerodyčiau nepagarbos kitai kultūrai,
ir man skaudu, jog...
#YankYanko tai nepanaikins.
Mandagios kalbos su orų pranešėju baigtos.
- Kuo nuoširdžiausiai atsiprašau. - Atsiliepsiu tavo kabinete.
Aš ir toliau mokysiuos ir stengsiuos.
- Labas rytas, Kori. - Taigi.
Kaip reikalai su moderatoriais?
- Tai turi būt nuspręsta šiandien. - Erikas.
Dina Fam iš „Alt Weekly“ su vietos požiūriu.
- Ir? - Sakau, ką žinau.
Jei klausi apie Aleks, ji atsisako.
Kartoju, aš - už Noryn.
Bet jei ji tau netinka, Danielis, Rodžeris ir Bredlė
aiškiai pareiškė, kad dėl to padarys viską.
Jėzau. Dieve.
Aš iš visų jėgų stengiuos, kad kanalas išgyventų bent jau iki kovo vidurio,
kai galėsime paleisti srautinį kanalą, kurio laukia visas pasaulis,
mes šersim turinį jiems per prievartą, kad gautume žmoniųfoie gras.
Jei negaliu tau patikėti šios užduoties, kurių galų iš viso priėmiau tave į darbą?
Tau nereikėjo parduoti mums savo kompanijos. Tu pati nusprendei čia dirbti.
Aš irgi klausiu savęs to paties.
Kodėl mane priėmei?
Kurių galų, jei mano nuomonė tau neįdomi?
Kad visi matytų azijietę moterį šalia?
Kad krautumeisi socialinį kapitalą, apsimesdamas, kad tau tai rūpi?
Tavo dviveidiškumas manęs neįkvėps.
Arba leisk man dirbti arba paleisk.
Aš nepritariau Aleks grįžimui. Jei tau jos reikia, dirbk pats.
Tu nepakankamai vertini mane ir Aleks.
Liaukis malusi šūdą. Žvaigždė yra žvaigždė.
Ir šito supratimas yra vienintelis vadovo talentas.
Generaciniai talentai su daugiametėmis sutartimis,
atitinkantys tavo reiklius standartus, sėkmės, po velnių.
Įvykdyk užduotį arba ne.
Ir žiūrėk, ant ko lieji pyktį.
Aišku. Tas pats, padaryta jaunos azijietės, reiškia kitaip.
Šūdas.
Ką?
NEŽINOMAS
- Taip? - Čia - Erlas.
Na ir greitas tu.
Greit išsiaiškinau, kad džinas nelįs atgal į butelį su savo istorijomis.
Pernelyg daug blogų, svetainių, laikraščių, visko.
Jei ne „Times“, tai išspausdins kas nors kitas.
Žmonės - sugedę. Todėl mano verslas ir klesti.
Aš matau vieną išeitį, jei veiktume teisėtai -
kreiptis tiesiai į Fredą.
Šito nenori, kad daryčiau, tiesa?
Taip. Ačiū.
Laukiu „The Twist“.
- Sveika. - Sveika.
- Kaip tu? - Gerai. Gerai.
- Kaip tu? - Gerai.
- Laukiu laidos pabaigos. - Taip.
Visų tų sveikinimų sugrįžus - tikrai per daug, bet...
Tai jau tikrai. Dar debatams ruoštis.
O, taip. Ne, debatų aš nemoderuosiu.
- Kaip tai? Atsisakei? - Atsisakiau, taip.
Jei tu nori,
čiupk jautį už ragų, nes ji dabar - itin užsispyrusi. Ji...
Aleks, tu - po minutės.
- Tęsinys bus. - Aišku.
Geil. Ar Stela dar čia?
Mačiau ją prieš minutę.
- Kiek laiko turiu? - Apie šešias minutes. O kas?
Aš tuoj.
Grįžtam po septynių sekundžių.
Ką čia veikia pianistas? Bernadetės nebus, daina atšaukta.
Antra kamera.
Mes taip džiaugiamės Aleks grįžimu,
ką jūs suprasite iš ypatingų mūsų šios savaitės svečių.
- Danieli, ką tu darai? - Žinote...
- Laikykis teksto. - ...Amerika dabar išgyvena įdomų etapą.
- Kas, po galais, vyksta? - Mes, tauta,
keliame svarbius klausimus.
- Kas čia dabar? - Mūsų kandidatai...
- Izabela? - Pakviečiau Houvardą Sterną.
Mes visi norime gyventi...
- Tęsiame, tęsiame. - Tęsiame.
Galvodamas apie amerikietiškąją svajonę,
aš prisimenu vieną žmogų.
Tad skiriu šią dainą jos garbei.
Nematau kopijos.
Toli Keliavome toli
Gerasis Dieve.
Be namų
- Ar tai - normalu? - Ne.
Bet su žvaigžde
Laisvi Mes norim būt laisvi
Apsikabiname kartu
Ir siekiame svajonės
Laivuose, lėktuvuose
Jie vyksta į Ameriką
Stela, labas.
Turiu tau kai ką pasakyti.
Galim pakalbėti mano kambary?
Trumpai. Netrukus turiu grįžt į eterį.
- Gerai. Po galais. - Puiku.
Taip.
Taigi...
- Dėl šių debatų. - O Kristau.
Žinau, kad visi neduoda tau ramybės, ir aš nepristosiu.
Neįrodinėsiu tau savo politinio įžvalgumo,
intelektualumo ar panašiai.
Jei atvirai, žinau, kad norite, kad moderuotų Aleks,
ir gerbiu jūsų norą. Manau, ji - puiki.
Tačiau aš manau, kad galiu pasiūlyti
tokią perspektyvą, kurios neturi nei Aleks, nei Erikas.
Ir aš pati neseniai tik tai suvokiau,
nes, jei atvirai, nė nesuprantu, kaip dėl to jaustis.
Bet nenoriu nieko apgaudinėt.
Aš esu...
kilusi iš konservatyvios Pietų šeimos.
Manau, kad praturtinsiu debatus klausdama
klausimų,
kaip konservatyvi pietietė
Juk supranti mano klausimų pobūdį.
Šiandien
- Taip! - Taip!
Šiandien, šiandien
Šiandien
Mano šalis
Laisva šalis
Apie tave dainuoju
Reikia jį pakviest išgerti.
Apie tave dainuoju
Šiandien
BREDLĖ DŽEKSON
- Stela? - Taip? Kas nutiko?
„Unilever“ išsiunčiau vakarykštės „The Morning Show“ rezultatus.
- Aha. - Padarytas didžiulis užsakymas „Dove“.
To nebuvo iki Aleks grįžimo.
Džiugu girdėti.
Puiki savaitė. Ar ten Danielis dainuoja?
Rimtai, ši savaitė bus geriausia iš visų vasario savaičių mūsų istorijoje.
Manau, kad Aleks dėka mūsų reklamos dalis išaugs iki 30 proc.
Tavo dėka.
Užsuk vėliau.
- Parodysiu skaičius. - Gerai.
Šiandien
Šiandien!
Trečia, imk Danielį. Trečia. Ketvirta, stambų planą. Ketvirta.
Dieve!
- Aleks. Rodom Aleks. - Kas?
Vajė!
NETIKĖTAS SVEČIAS
- Imam Aleks. Antra, imk ją. - Kas čia buvo?
- Danieli! Dieve mano! - Tau, Aleks.
- Gražu. Rodom ją. - Tai buvo neįtikėtina!
- Ačiū tau. - Sveika sugrįžusi.
Kaip miela.
Dievulėliau, žinojau, kad turi gražų balsą, bet kad...
Vajė. Bredle? Jankai?
- Ei, šaunuolis. - Ačiū.
Kas čia buvo, Bodžangli?
DANIELIS HENDERSONAS
Taip!
Dieve mano. Stela, kodėl tu taip elgiesi?
Aš pasakysiu Koriui, kad tu stengeisi. Pažadu.
Aleks, žinau, kad turi daugiau patirties nei aš,
bet tu nežinai, ko noriu aš.
Nes mano norai visai su tavimi nesusiję.
Aš noriu pakeisti čionykštę tvarką.
Suprask ir mane. Aleks. Aleks, žiūrėk į mane.
Taip.
Manimi dėta, ar nenorėtum pradėt iš naujo?
- Aš, manau, norėčiau. - Taip.
Mes visi mielai pradėtume viską iš naujo, tik ne visi turim tokią galimybę.
- Taip. - Esu tokia, kokia esu.
Aišku? Štai taip.
Aš - jauna. Suprantu.
- Mane tai irgi nervintų tavo vietoje... - Ne, ne.
Aš ne apie tai. Ne. Net ne...
- Tiesiog išklausyk mane. - Gerai.
Šis kanalas buvo visiškai supuvęs, ir tu jame dirbai 15 metų.
Aš pasakiau, kad jis - supuvęs. Aš.
Nenoriu tavęs lyginti su puvėsiais,
nes tu bandei kažką keisti. Tu stengeisi.
- Taip. - Aš noriu to paties.
Tu stengeisi. Bet dar neaišku, pavyko tau ar ne.
Todėl aš ir esu čia.
- Man labai gaila dėl to. - Nieko sau.
Tai bent. Taip.
Ir man - 33-eji.
Ir, aišku, aš nežinau to, ko nežinau.
Aš tai žinau. Tačiau aš žinau kai ką, ko kiti nežino,
o kiti ne visada nori tai žinoti.
- Supranti, apie ką aš? - Taip. Ne, suprantu.
Žinau, kad tu nei nori tų debatų, nei tau jų reikia,
bet aš noriu, kad ten dalyvautum tu.
Būtent dėl to, dėl ko tu
padarei tai, ką padarei prieš devynis mėnesius,
todėl čia atsiradau aš ir prašau tavęs moderuot debatus.
Tu užmezgei ryšį su mūsų šalies moterimis.
Aš abejoju, ar tai - tiesa.
Tiesa. Tu esi reikšminga, Aleks.
Esi. Kaip lyderė, kaip feministė. Ir aš prašau tavęs dėl savęs.
Ir, beje, jei ieškai savo perspektyvos, ji - tokia.
Nesuprantu, kodėl spyriojiesi,
nes prieš devynis mėnesius atvėrei duris, pro kurias pati turi žengti.
Mes abi tai žinom, tiesa?
Tiesa.
Beje, laida šiandien buvo puiki.
Ačiū.
Taip.
Labas. Ką tik skambino tas profesorius, su kuriuo taip maloniai mane suvedei.
Jis susirgo koronavirusu.
Aš šnekėjausi su juo kelias valandas.
Aš nežinau, ar užsikrėčiau ir ar užkrėčiau tave,
bet mes kelias valandas važiavome vienu automobiliu.
Tai - kažkokia beprotystė. Tai - rimta.
Daug kas serga, jis plinta visur.
Taip. Velnias.
Sako, kad mums būtina karantinuotis.
Mums teks vieniems sėdėti ilgą laiką.
Tuo pačiu galėtume padirbėti prie mano filmo.
Ką manai?
Labas.
Žinau, kad man nederėtų čia rodytis.
Paimk tai.
Tai - dovanų čekis už 300 dolerių.
Aš nežinojau, ką... Aš nežinau, kas aš.
Aš ne... Žinau, kad esu rakštis subinėj,
bet aš noriu tai tau pasakyti,
nes noriu, kad žinotum, kad aš tai suprantu.
Prašau.
TIESIOGIAI IŠ LAS VEGO
DEMOKRATŲ PREZIDENTINIAI DEBATAI
MODERATORIAI:
ERIKAS NOMANIS DINA FAM
IR ALEKS LEVI
DEMOKRATŲ PREZIDENTINIAI DEBATAI
„UBA“ KANALU KITĄ ANTRADIENĮ
Turiu pakalbėti akis į akį su Sibile, jei galima.
Ačiū.
Tai jau kažkas nauja. Tikiuosi, tai - rimta.
Man reikia tavo pagalbos.
Fredas ketina spaudoje išplatinti bjaurias istorijas apie Haną Šionfeld.
Jos išties šlykščios. Ir nesvarbu, kad jos tėvas su mumis teisiasi.
Jei atvirai, aš suprantu. Aš...
Aš suprantu. Vaiko netektis... neįsivaizduojamas skausmas.
Bet lengvinti vargšui tėvui gyvenimą - ne mūsų atsakomybė.
Ir patikėk, jo tai nenuramins.
Niekas nenuramins. Ko tau iš manęs reikia?
Gal gali pakalbėti su Fredu ir liepti jam neplatinti tų istorijų?
Manęs jis neklausys, o jūs - draugai...
Jis nėra mano draugas.
Paskutinio mano pokalbio su juo metu
jis tvirtino, jog tu - objektyviai geriausias verslo sprendimas.
Dabar aš taip nemanau.
Leidaisi žvaigždės sutrypiamas, jei Bredlę Džekson galima pavadint žvaigžde.
Tu mus įkalbinėjai sumokėti Fredui,
o ne surengti išties nepriklausomą tyrimą.
Visa tai kelia daug klausimų.
Ir į juos aš neprivalau atsakyti.
Čia - verslas, o ne moralitė.
Todėl nesuok man.
Jei jo platinamos istorijos - melagingos,
tuomet merginos šeima turės krūvą priežasčių bylai.
O tai, jog vietoj to, jog būtum tiesiai paskambinęs Fredui, o tu atėjai čia,
man viską pasako apie tai, kodėl Fredas taip stūmė tave,
nors akivaizdžiai nekentė tavęs.
Vienas perdžia, kitas bezda, o tu uostyk.
Metas tau suprast, kad kiekvienas veiksmas turi pasekmes,
o mano šventovėj niekas nedergs.
Kad ir kokios bus pasekmės, tai jau ne mano reikalas.
Perduok linkėjimų Fredui.
Išvertė Egidija Namavičė