Kamera 3, gi meg Lizzy. Til kamera 3.
Donny, jeg trenger et helbilde.
-Hvor skal jeg sette kaffen? -Vent, hvor er Brett? Hva?
Chip sa jeg måtte spørre deg.
Gratulerer med alt sammen, Stella. En genistrek å hente inn Alex igjen.
-Seertallene i går kveld... -Ja, et kjempeintervju.
Takk så mye, Gerald.
-Hva... Opp dit? Å, herregud. -Gå og snakk med Dave.
Hjelpe meg, dere. Foo Fighters. Dere, altså... Hva?
Jeg elsker deg, Dave!
-Jeg kan alle låtene. -Denne er ny.
Det er ingen som har hørt den. Den slippes sommeren 2020.
Det var min datter Violet som ville spille den.
Ja, jeg syntes Alex skulle få en verdenspremiere.
-Jeg elsker henne. -Hun er kul.
Jeg elsker dere også, men...
Mine damer og herrer, Foo Fighters! Det var fantastisk.
Vi er ute. Tilbake om to.
-Går det bra? -Å, Dave. Så bra.
-Er du fornøyd? -Ja. Jeg er fornøyd.
-Du virker fornøyd. -Takk for dette.
-Dere er bare best. -Takk.
Nest øverst på listen er presidenten som kunngjør budsjettforslaget,
som ventes å inneholde kraftige kutt i støtte til helsetilbud
og mer støtte til en grensemur.
Men det som trender aller mest nå på morgenen er...
Det er Alex Levy.
-Det er Alex Levy. -Oi!
-Å, herre min! -Nå har jeg alt.
Ja, nå kan du bare slutte.
-Nei, ikke... ikke slutt. -Vent.
-Hun kom nettopp tilbake. -Folket sier:
"Kaffen smaker ikke like godt uten henne."
-Den smakte annerledes i dag. -Så pent sagt.
"OMG! Så godt å se Alex og Bradley sammen.
Bradley uten Alex er som Rose uten Jack."
-Så søtt. -Å, jøss! Takk.
-Ja. -Twitterbruker @Crvcrab sier:
"Alex Levy, en moderne helt."
Ja. "#feministgud."
Det holder nå. Jeg tror vi har hørt nok. Kom igjen, Ty.
Kjør på med flere stygge meldinger.
Vi er så glade for å ha deg tilbake. Du er en del av familien.
Yanko. Noen repostet greia di om Groundhog Day.
Kult.
Ja, det var som jeg sa her om dagen.
De liker ikke at du snakker om sjeledyr. Det var derfor de repostet det.
-Slutt, da. Er det dette? -Ja.
Få se.
#SJELEDYR ER IKKE NOE DU HAR LOV TIL Å BRUKE
#SJELEDYR SKAL BARE BRUKES AV URBEFOLKNINGEN
Pokker. Takk.
Alt i orden.
Brava! Det var et ordentlig show.
-L-E-V-Y. Hva blir det? -Jeg elsker deg.
-Gratulerer. Vi ses der oppe. -Takk, vennen.
-Alex, flott å ha deg tilbake. -Å, takk. Takk, takk.
-Bra program. -Takk.
-Jeg syns det gikk bra. -Jeg ga Stella de politiske sakene dine.
-Forhåpentlig får du lede debatten. -Ja, det håper jeg også.
Jeg får fremdeles skryt for de Blasio-intervjuet.
-Skal du noe sted? -Ja. Jeg har et møte.
-Har du et møte? -Jeg avtalte det selv.
Jeg ringer om et par timer.
-Vi klarte det. -Du har jo gjort det enormt mange ganger.
Jeg vet det. Men det er så enormt lenge siden.
Tenk om jeg hadde vært helt elendig.
-Du måtte jo ikke komme tilbake. -Nei, men det gjorde jeg.
Er det bra?
Å, hjelp. Å, søren. OK, OK, OK.
-Mamma? -Ja?
-Går det bra? -Ja da. Fint.
Lizzy, vil du gå og se hva de har å spise?
-Se om moren din vil ha litt mat? -Ja.
OK, OK.
-OK. Beklager. -Intervjuet ble veldig bra.
Ja da, du var nervøs.
Men det ble kjempebra.
-Gode seertall. -Ja.
Første programmet var en knallsuksess.
-Slapp av. -Ja da.
OK. Ja, jeg vet det. Jeg må slappe litt av.
Bra. Men vi må snakke om debatten.
Partiet vil ha en liste over debattledere,
og vi må bestille flyreise og hotell, alt det der.
Ja. Ja. Nei.
Det siste jeg vil ha nå, er mer eksponering.
Men føler du ikke at du bør gjøre det? Som en gest.
Nei.
Du sa jo at du fikk en sjenerøs avtale, og det var selvsagt ikke uten grunn.
De vet at du kan gjøre jobben.
Du trekker seere. Alle vinner på det.
Jeg må ta den. Det er Doug.
Alex... Du bør gjøre dette.
-Bør gjøre det? -Ja.
-Vet du hva du bør gjøre? -Ja vel. OK. Alt er som før.
Og du vet det er med kjærlighet.
Hei, Doug. Ja da. Jeg fikk alle blomstene.
OK, når du skal intervjue, må du huske
at jussprofessorer ikke liker å bli overrasket.
Dette er for å vise at italiensk lov kan ha...
Ja da, ja da.
-Vil du bare at jeg skal holde kjeft? -Jeg prøver å konsentrere meg.
OK, jeg forstår.
Jeg forstår veldig godt.
Vi kan øve.
Jeg kan spille professoren.
Du kan spille Paula Lambruschini, dokumentarskaperen.
Fido kan få spille professoren. Han er svært profesjonell.
Han har en sånn jakke med lapper på albuene, og alt.
Ja? Skal vi gjøre det?
Det går kjempefint.
RING MEG.
UBA+ har sendt over en ny klipp av sesongfinalen av Forlorn Hope.
-Vil du se den nå? -Ja, herregud.
Vet du...
Selv om du sitter i skapet, skal jeg si du kan dine saker.
Jeg sitter ikke i skapet. Jeg er ikke lesbisk.
Men noe er du.
Du er noe.
-Jeg får stikke. -Er du nødt?
Ja, jeg må til Corys kontor.
Jeg skal gå rett inn og si at jeg nekter å gå før han lar meg lede debatten.
-Hva? -Unnskyld. Jeg mente ikke å le.
-Det var bare morsomt. Så aggressivt. -Nei, det er ærlig.
Er det sånn dere kommuniserer? Med harde sannheter og ultimatumer?
Jeg har kjent Cory lenge, og han finner seg ikke i sånt fra hvem som helst.
-Det er komplisert. -Fortell.
Det er vel...
OK. Da Alex hadde sin siste sending...
Det er egentlig upassende å si det.
Den dagen Hannah døde. Kjente du Hannah?
-Nei, men jeg vet hvem du mener. -Det skjedde så mye den dagen.
Og etterpå sparket styret Cory.
-Det må du ikke si til noen. -Nei da.
De gikk aldri ut med det.
De sparket Cory, Fred ble sendt i permisjon, og jeg ble suspendert.
Alex forsvant.
Så Cory og jeg ble nære venner.
Vi støttet hverandre og...
-Vil du egentlig høre dette? -Hvor ender det?
Som venn, var jeg bare... Jeg hadde så vondt av ham.
-Han var så følsom. -Han viser ikke den siden så ofte.
Men så et par dager senere,
konfronterte jeg styret og bare skjelte dem ut.
Jeg sa at Fred måtte ut, og at Cory burde overta jobben hans,
og jeg trodde egentlig ikke de skulle høre på meg.
Men dagen etter kom han og fortalte at de hadde gitt ham direktørjobben.
Og det første han gjorde, var å ta meg tilbake.
Da var vi liksom bestevenner. Og jeg var en ordentlig god venn for ham.
Han kan dra til helvete.
-Du vet de snakker om å bytte ham ut? -Vent, hva?
UBA ligger på tredjeplass,
noe som ikke ville vært så farlig uten denne skandalen.
Det hjelper ikke at han har gjort det bra.
Folk glemmer fort, og det handler jo bare om penger.
Og han satser enormt mye på UBA+,
som ikke lanseres på en måned, og det må bli bra.
Men, jeg mener, enda en strømmetjeneste?
-De burde vært forbudt. -Man må jo ikke abonnere.
UBAs regnskap ser ut som plasteret til en bløder.
Du burde snakke med ham.
Ja, det var jo det denne samtalen begynte med.
Du må skvære opp med ham, selv om det bare er skuespill. Kanalen er partneren din.
Og han er sjefen din foreløpig.
Gjør dem til allierte, ikke fiender. Det er bra for karrieren.
-Oi, du har mye greier med deg. -Det er en vane.
-Hva skal du gjøre imens? -Hva jeg skal gjøre?
Ha sangøvelse med litt italiensk musikk.
Klar?
Idiota.
Snakker du til Giuseppe?
Du vet, Giuseppe...
Jeg er ikke vant til at folk hjelper meg.
Så...
Så takk.
Prego.
Slutt.
Demp deg!
Hei, Paige, er alt bra?
Nei, alt er ikke bra. Kelly Daykin ringte nettopp.
-Har dere kontakt? -Det var ingen hyggelig samtale.
Noen ville gi Daily News en stygg sak om Hannah Shoenfeld.
Sa hun hva det var?
Hun sparte meg for detaljene.
Hun blir beskrevet som ganske ødelagt.
Du sa "ville gi".
-Så de skal ikke trykke det? -Nei.
Hvorfor ringte hun deg?
Det er vel ganske åpenbart.
Herregud, Paige. Du tror vel ikke det var meg?
-Hva tror du om meg? -Ungene trenger ikke dette.
Det var ikke meg.
Den stakkars jenta trenger ikke dette.
-Paige. -Jeg vil ikke høre det.
Jeg har gjort min plikt. Håper du koser deg i Italia.
Da han kom frem, var han utsultet.
Jeg hadde sett det utrykket så ofte de siste fem månedene.
Så hvor er han, Mr. Keseberg?
Vi graver opp alt som er...
Kyle, hvem ringer på direktelinjen?
-Vær så snill, Mr. Eddy. -Hvis jeg får...
Kyle, hvem er det?
Jeg tenkte jeg ikke skulle rope.
Det er Mitch Kessler.
OK, jeg tar den. Denne får du ikke høre på.
-Hallo? -Ja?
Jeg visste ikke om du var der. De fleste sier "hallo".
Det er noe nytt jeg prøver.
Banebrytende.
Jeg ringer fordi jeg syns du burde vite
at noen har startet en svertekampanje mot Hannah.
Fred.
Ja. Daily News vil ikke ha saken.
Men noen trykker den til slutt. Hvis du ikke stopper ham.
Skal jeg liksom drepe ham og spise ham for å få ham til å tie?
Jeg forventer at du gjør det som er rett å gjøre.
Fantastisk å høre det komme fra deg.
Jeg prøver bare å hjelpe.
Jeg har ikke UBA-maskineriet til rådighet.
Og ingen vil ha med meg å gjøre.
Jeg syns du skal ta et skritt tilbake og tenke på en ting: Dette er din skyld.
Du kan late som Fred er skurken her, men de ville ikke hatt noen sak uten deg.
Du kom med noen ganske store løfter.
Fred var så ille at han måtte bort.
Eller kanskje du bare var ute etter jobben hans. Gratulerer.
Jeg er glad det er så lett for deg å sitte der med all halmen
og dømme meg, når du burde spunnet gull av det som du lovet.
Du er direktør. Gjør jobben din. Håndter det.
Få søksmålet til å forsvinne.
Hold disse skrekkelige historiene unna media,
og la meg være i fred, så jeg kan få leve livet mitt.
De triste restene av det.
-Hei, jeg må snakke med deg. -Kan det vente?
Det har ventet to uker i karantene i Kina og så litt til.
Da kan det vel vente litt til? Jeg må til Stella.
Bare si ja til dette, så kan du gå opp.
To minutter.
Slapp av. Det er ikke deg vi skal snakke om.
Og hvorfor ikke det?
Jeg vil bli snakket om for en gangs skyld.
Jeg tenkte mye, fanget i den lille boksen.
Herregud, Daniel. Beijing Hilton er ingen liten boks.
-Vi har snakket om... -Ikke hotellet. Livet mitt.
Jeg har ikke en liten time, jeg har to minutter.
Greit, jeg kom ikke for å få terapi.
Hør her.
Det er et atferdsmønster her som, for å si det pent,
ofte unnskylder hvite menneskers dårlige oppførsel
og gjør det vanskelig for de med annen hudfarge, nemlig meg.
Og det vet du også.
George Wallace sa det i det minste rett ut.
Jeg finner meg ikke i det lenger.
OK, OK. Det er klart jeg vet hvordan det er.
Du vet jo også at jeg ikke fikk bli leder her før alt hadde gått til helvete.
Så jeg skjønner det. Men jeg vil heller ha jobben i dette kaoset
enn bare å bli stengt ute, må jeg innrømme.
Jeg ber bare om at du skal argumentere for at jeg skal lede debatten.
OK, du har rett. Jeg skal snakke din sak.
Nå må jeg gå.
Det burde være en svart stemme der oppe.
Og den kommer ikke fra noen av kandidatene.
Jeg skal prøve.
-Jeg får vel ikke sparken for dette? -Nei da, Yanko. Men...
Men kritikken har tatt helt av.
Det er sånt som skjer. Vi vet du ikke mente noe med det.
Men vi må få stoppet det, OK?
Så du må be om unnskyldning i morgen.
Så jeg må si at jeg er lei for det. OK, men jeg forstår fremdeles ikke
hvorfor det er så ille at jeg sier at noe er mitt sjeledyr.
Og det gikk en hel uke uten at noen brydde seg.
Men nå bryr de seg, og vi bryr oss.
Men jeg forstår ikke dette.
-Jeg danset jo ikke regndans. -Å, herregud.
Det er appropriasjon. Du tilhører ikke amerikansk urbefolkning.
Som om noen som ikke er kubaner skulle ha appropriert noe kubansk.
Det plager meg ikke. Jeg vil bare ha det sagt
at jeg gjerne beklager hvis jeg gjør noe galt.
Men vil dere at jeg skal beklage uten å mene det?
I en perfekt verden
forstår man at man har gjort noe galt, man lærer, og man beklager.
OK?
Det er greit.
-Ja vel. Jeg pleier ikke å være stri. -Nei, det vet jeg.
Beklager at jeg er vanskelig, men det er vondt å bli misforstått.
Takk for... Takk for at du kom.
Jeg tror ikke engang han på Twitter tilhørte urbefolkningen.
OK. Vi ses der nede.
-Å, gud. -Han mener det godt.
Du, kan jeg snakke med deg om en ting til?
Snakk i vei.
Hva tenker du om Daniel som leder for debatten?
Alle har vært her og talt sin sak, som om jeg liksom har noe valg.
Vi må selvsagt bruke Eric.
Og Cory vil at det skal være Alex.
Og vi bør ha med Noorean. De beste seertallene på UBANC, varm og artig.
Men vi kan ikke ha like mange kandidater og debattledere.
Det er ikke plass til Daniel.
Daniel føler han blir forbigått, at han bare får de lette sakene.
-Og det... -Det er The Twist.
Men det er ikke bare de lette temaene.
Daniel føler at han bare blir bedt om å dekke kulturmangfold,
som ærlig talt ikke får like mye sendetid.
Mener han det handler om rase?
-Homofobi. -Vet du hva?
Jeg vil ikke snakke for ham, men jeg kan si hva jeg mener.
OK.
Daniel Henderson kan lede denne debatten like godt som noen andre vi har,
og han har et viktig perspektiv.
Alle kan ikke være John eller Paul. Noen må være Ringo. Det er ingen skam i det.
Daniel har nådd så langt han kan, med sin utstråling,
og det er å lede timen fra kl. 9 på en stor TV-kanal.
-Ikke akkurat noen fornærmelse. -Han er dyktig.
Alle som har nådd så langt, har vært stjerne et sted.
Men i et univers av stjerner, har han ikke det som trengs.
Det viktigste er at det er unikt for deg.
Den du er.
Vi har hatt TV i 90 år. Det eneste man kan gjøre,
-er å tilby sitt eget perspektiv. -Enig.
Jeg tror folk vil vite hvem du er.
Bra program i dag.
-Takk. -Ja. Litt av en start, hva?
Ja, utrolig.
-Hør her... -Ja?
Angående debatten... Jeg vet at du ikke vil.
Men la meg bare forklare hvorfor vi syns det er viktig.
Du... Ja da.
Det handler ikke om seertall
for alle kommer uansett til å se på UBA den kvelden.
Men etter vanskene vi har hatt,
er det viktig å vise at vi fremdeles kan levere kvalitetsinnhold.
Og ingen sier kvalitet mer enn deg, Alex, og du kommer til å være fantastisk.
Og det gir deg masse respekt.
-Syns du jeg trenger respekt? -Jeg sier ikke nødvendigvis det.
Men alle trenger vel litt respekt?
Det er andre her som har mye mer å bevise.
-Vi setter pris på å bli spurt. -Ja, men nei.
OK.
Jeg hører deg.
Men bare tenk på det. Det er alt jeg ber om.
Da skal jeg la dere få fortsette.
Oi.
Den lille drittungen betviler absolutt alt jeg sier.
-Herregud. -Vel, hun er direktør for UBA News.
Og Cory liker henne.
Han betalte dyrt for DADA Media for å få henne til kanalen...
Jeg er ingen idiot!
Jeg mener det. Hvordan våger hun?
-Jeg har gensere som er eldre enn henne. -Alder er ikke det samme som modenhet.
Det er ikke det jeg sier. Hun har bare ikke erfaring nok.
Hun har ikke opplevd nok smerte til å sjefe over oss som har vært der.
Hun bare... Jeg vet ikke.
Hun går rundt som om hun er moralens vokter.
Nå tror jeg du er for rask til å dømme.
Hun sa det var galskap å få inn deg. Det er jo pisspreik.
-Vil hun ikke ha meg her? -Nei, du skal være her.
-Du misforstår. Hun skjønner ingenting. -Hvilke andre mener det?
Ingen. OK, bare glem det.
Chip, bare glem det. Ikke tenk mer på det.
Jeg ville bare understreke poenget mitt, men du hang ikke med.
Det ser bra ut. Han virker troverdig.
OK, jeg skal oversette.
Her sier han at rettssystemet i Italia
ikke ble skapt med hensyn til kvinner.
Så klart. Så da spør jeg om det fantes eksempler på
at menn og kvinner har fått ulik behandling.
Og han sier at det selvsagt er mange slike eksempler.
Og så...
Så nevner jeg Amanda Knox.
Og da begynte han bare å snakke og snakke.
Det er masse bra her.
Ja, det var smart.
Ja. Ja, det var det.
OK, se videre, og så er maten snart klar.
Her er pastaen.
Her er sausen. Vel bekomme.
Er det alt? Virkelig?
-Vel... -Så her er det slutt?
Oi, du er fem centimeter fra målstreken, og så vil du ikke servere meg.
-Jeg lagde maten. -OK.
-Mer takknemlig blir jeg ikke. -Hit kommer jeg aldri tilbake.
Elendig service.
Og du tok... Se hvor mye du tok.
-Det er ikke mye igjen. -Kom hit.
-Ikke gjør det. -Du er så...
Her. Det er gafler i skuffen.
Denne valgkampen skal vi tenke stort.
Vi ses i morgen. Bra jobbet i dag. Takk.
-Snakket du med Stella? -Ja. Det lar seg ikke gjøre denne gangen.
-Du får fokusere på debatten i Phoenix. -Sa hun nei? Sa hun hvorfor?
OK, vel...
Hun elsker deg, men kanalen vil vise frem andre profiler akkurat nå.
OK, har de valgt en annen svart journalist?
En homofil journalist?
-Ha det bra. -Ha det.
-Jeg tror faktisk ikke det er som du tror. -OK. Så hva er det, da?
Stella syns ikke du har det som trengs.
-Ikke det som trengs? -Jeg burde vel ikke si dette,
men Stella sier nok dette for at du ikke skal oppfatte henne som fordomsfull.
Kanskje hun ikke liker meg fordi hun er fordomsfull.
Hva svarte du?
Hun vet at jeg ikke er enig med henne.
Earl, ikke gjør dette vanskelig.
Bare ta rede på hvilke historier Fred sprer,
hvor, hvordan og om vi kan stanse det.
Men ikke noe utenrettslig.
Ja vel. Jeg kontakter deg.
Bradley. Er det ikke både West Virginias og 15. etasjes store stolthet?
Jeg vet ikke noe om debatten. Jeg bruker ikke tid på sånt.
Det handler ikke om det.
-Får jeg komme inn? -Klart det.
-Vil du ha en drink? -Nei, jeg ville bare prate litt.
-Er det noe i veien? -Nei, nei.
Skal du sette deg?
OK.
Hør her, jeg vet at vennskapet vårt har måttet lide
på grunn av alt som har skjedd den siste tiden.
Og det syns jeg ikke er greit.
Og det håper jeg ikke du syns, heller.
Nei, nei.
Men la oss bare si at vi begynner på nytt.
-Bare sånn? -Ja. Så enkelt var det.
Jeg vil ikke at du skal si at vi begynner på nytt,
hvis vi ikke gjør det, bare for at jeg skal tie stille.
Jeg vet ikke hvem som leder den jævla debatten.
Dette handler ikke om debatten.
Du blåser i om jeg er sjefen din når du er sint, så slutt å late som nå.
Greit. Jeg var forbannet på deg på nyttårsaften.
Og jeg har vært litt hissig og ufin mot deg de siste seks ukene.
Og jeg vil be om unnskyldning.
For det betyr ikke at jeg ikke bryr meg om det forpulte vennskapet vårt.
Greit, det ble ikke så bra. La meg prøve på nytt.
Og ikke se sånn på meg. Jeg prøver.
Jeg har ikke vært kjempefornøyd med deg.
Men jeg innser at jeg ikke har vært helt rimelig.
OK.
Og jeg vet at du er kanaldirektør, og at mine behov ikke alltid...
At du ikke bare kan tenke på alle mine bekymringer
-for du har mye annet. -Jeg har vært ganske grei.
Men jeg hadde faktisk grunn til å være sint.
-Jeg sier ikke noe annet. -Kan vi bare gå videre, Cory?
Seriøst.
Kjærlighet er aldri å kunne si unnskyld.
Unnskyld.
Jeg er veldig lei for det.
Faen!
Sånt som dette er bare en del av Bradley Jackson-pakka, er det ikke?
Du vet at jeg aldri kunne blitt fienden din. Jeg tenker bare på ditt beste.
Men av en eller annen merkelig grunn kan du ikke tro på det.
Og jeg sier ikke at jeg ikke gjorde noe galt.
Men jeg hadde mine grunner.
Og hvis du har problemer med meg eller noen andre,
så prøv å la være å tro det verste om meg.
Ikke kanaliser alt du føler gjennom den
vakre, lille raseriporten du har i hjertet ditt.
Du må stole på at jeg er her for å hjelpe deg, hva det enn er.
Jeg står på din side.
Alltid.
Og jeg er for gammel til å ha fiender. Det er bare rart når man er 51.
Det var ikke egentlig raseri jeg følte.
Raseriet er bare det som kommer ut.
Men smerte...
Og du gjorde ikke noe, det gjorde bare vondt fordi det var deg.
Når det gjelder debatten... Jeg elsker at du vil ha jobben.
Men det vil mange andre også. Og de vil ha Alex.
Og vi kan ikke ha to heterofile, hvite kvinner.
Takk for at du er ærlig.
Og jeg setter virkelig pris på alt du sa.
Du vet jo hvor jeg bor.
Ja.
-Ringte du? -Nei.
Jeg ville fortelle hvordan det gikk, og du sa du skulle være hjemme.
Da var det jo flaks at jeg snakket sant.
-En drink? -Nei takk.
Jeg fulgte rådet ditt, og det gikk så bra.
Gjorde det? Skal du lede debatten?
Nei, men vi skværet opp. På ordentlig.
-Så bra, da. -Ja, det er det.
Og vi snakket ikke egentlig om debatten.
Han skjønte at jeg prøvde å manipulere ham,
men han gjorde ikke noen stor sak av det.
Og han sa litt om det, men jeg presset ham ikke,
for jeg ville ikke ødelegge noe mer på jobb.
Men jeg skjønner det.
Det er mange hensyn å ta. Du vet, forretninger, image,
og det er fornuftig at Alex tar det.
De kan ikke komme med to heterofile, hvite kvinner,
særlig ikke hvis Bloomberg skal delta.
Da trenger vi mangfold for å grille ham om ransakningsloven.
Bradley, du beskrev deg selv som hetero.
Ja, fordi for det meste av omverdenen, så er jeg det.
Og hvorfor er det sånn?
Fordi jeg for det meste er hetero.
Er det ikke litt gammeldags å sette merkelapper på sånt?
-Er ikke flytende seksualitet en greie? -Er det der du plasserer deg selv?
Nei, jeg sier ikke noen ting.
Jeg definerer ikke alt jeg gjør. Jeg er seksuell som type.
Jeg har hatt trekant med to menn. Gjør det meg til...
En tøyte?
Det er ikke morsomt.
Vel... Jeg syns heller ikke det er morsomt.
Så hvorfor ler du?
Fordi du har det så lett, men gjør det så vanskelig.
Har jeg det lett?
Skal jeg liksom gå til Stella og si:
"Jeg er bifil. Jeg vil lede debatten. Nå."
Her kan det at du er annerledes, være til din fordel.
Jeg var nødt til å skjule privatlivet mitt.
Det var 1997, og det var vondt.
Det var noe dritt.
Men sakte og forsiktig prøvde jeg å leve et sannere liv.
Ikke ute i verden, men i min indre krets.
Men folk snakker.
Det er så spennende om man er homofil eller ikke.
Og plutselig ville YDA bli kvitt meg.
-Fikk du sparken? -Selvsagt.
Jeg ville aldri sagt opp jobben på det punktet i karrieren.
Det ble ikke uttalt. Jeg fikk ikke oppsigelsen i hånden.
Men hvis du ikke er ønsket, sørger folk for å la deg få vite det.
Og jeg vet ikke.
Jeg må innrømme at det er noe i meg
som gjør meg bitter fordi du ikke er takknemlig for dette.
Jeg ser en som går samme vei,
en vei jeg faktisk bidro til å rydde.
Og det er litt irriterende. Og jeg blir misunnelig, det er alt.
Jeg mistet jobben fordi jeg var lesbisk. Vær åpen.
Det ville jo ikke vært noen løgn.
Jeg har bare ikke lyst til å bruke identiteten min på den måten.
Jeg vil ikke det.
Du vil ikke at det skal være identiteten din.
Men du har ikke noe imot...
...å være sørstatsjente.
Hva mener du med det?
Der du vokste opp,
godtok man ikke folk som meg, og kanskje deg.
Og jeg tror du er undertrykt, hvis du vil ha min ærlige mening.
Dette var ikke så lurt.
OK.
-Du kan leve i løgnen... -Jeg lyver ikke, Laura.
Jeg er ingen bondetamp, og jeg er ikke undertrykt.
-Den må du erstatte. -Du får lage en regning.
For jeg kommer til å knuse mye her. Jeg er ikke undertrykt.
-Da får du knuse en annen kvinnes vaser. -Greit. Jeg begynner med en gang.
Hvordan føles det?
Som jeg må svelge dritt uten å forstå hvorfor.
Og du?
Som jeg alltid svelger dritt uten å forstå hvorfor.
Men de sier ikke at du er rasist.
Tror ikke jeg har brukt ordet "sjeledyr" før nå i forrige uke.
Jeg trodde det bare var noe folk sa.
Folk har hodet så fullt av sitt eget tull.
Det er ikke plass til noen andre uten at de settes i bås.
Men jeg skjønner ikke hvordan de velger hvilken bås jeg skal i.
Det er det hjernen min ikke får grep på.
Hvordan ble jeg Daniel, han uten det som trengs?
Tilbake om 30 sekunder.
Skulle ønske jeg kunne hjulpet deg, men nå må Yanko, den rasistiske værmelderen,
ut og svelge dritt.
Klar, 1.
Vær så god, 1.
Vermonts senator Bernie Sanders...
Mia, jeg aner ikke hvorfor han ringte meg,
men Bernadette Peters' agent ringte og sa at hun var forsinket.
Da blir det ikke mye til overraskelse. Vi må få til et eller annet.
Snakk med Matt. Få med noen som allerede er her.
-Han vet hvem som er tidlig ute. Fort deg. -OK.
Hva skjedde med Covid-18?
Hei. Bullard er oppe og spiller inn med Stern.
-Faen. Ja, genialt. -OK. I åttende.
-Takk. -OK.
Hva gjør du?
Jeg sa at Bullard var oppe hos Stern. Howard nevnte det i forrige uke.
Ikke undergrav meg.
Jeg ville bare hjelpe til.
Så ikke undergrav meg.
Vil du ikke ha meg her?
...det nye koronaviruset sprer seg over kloden.
Covid-19 kaller de det.
Og det var dagens oppdatering kl. 8.
Alt i orden?
...135 mennesker i karantene på Diamond Princess.
Tipp topp.
-Ikke den ferien folk hadde tenkt seg. -Trenger bare en ny gjest.
Før vi går videre ville du si noe, Yanko?
Ja, det vil jeg. Ja. Da det var Groundhog Day...
...brukte jeg ordet "sjeledyr"
for å beskrive min begeistring for murmeldyret Punxsutawney Phil.
Og jeg er senere blitt gjort oppmerksom på
at siden jeg ikke tilhører amerikansk urbefolkning,
kan det bli oppfattet som ufølsomt at jeg bruker dette ordet.
Og han måtte jo si "kan bli". Faen.
For mange av amerikansk urbefolkning er dette hellig,
både kulturelt og åndelig.
De som kjenner meg, og det håper jeg våre faste seere gjør,
vet at jeg aldri ville sagt noe...
...for å gjøre narr av en annen kultur, og det gjør meg vondt at...
Det får ikke #YankYanko til å forsvinne.
Du må ta av silkehanskene med værmelderen. Jeg låner kontoret ditt.
Og jeg skal fortsette å prøve å lære og forbedre meg.
-God morgen, Cory. -Ja vel.
-Vi må ha debattlederne klare i dag. -Eric er klar.
Og Deena Pham fra Alt Weekly bidrar med lokal vinkling.
-Og? -Jeg forteller deg det jeg vet.
Alex vil ikke.
Jeg kan si det en gang til. Noorean.
Ellers har vi Daniel, Roger, Bradley.
Alle de tre ville drept for å få jobben.
Herregud!
Jeg vil bare at vi skal komme oss helskinnet til midten av mars,
så vi kan lansere strømmetjenesten verden hater,
som om vi vil tvangsfôre dem med innhold for å lage foie gras.
Hvis du ikke kan klare dette, hvorfor ansatte jeg deg?
Du valgte selv å selge oss selskapet ditt. Det er dette som er jobben!
Vet du, jeg har lurt på det samme selv.
Hvorfor ansatte du meg?
Hva er vitsen når du ikke vil høre på noe jeg sier?
Ville du bare ha inn en asiatisk kvinne og late som du bryr deg?
Slutt å late som. Gi meg virkelig makt, eller la meg få gå.
Jeg ville ikke ha Alex. Vil du ha henne, får du ordne det selv.
Du undervurderer meg, og du undervurderer Alex.
Så bare kutt ut. En profil er en profil.
Og å forstå det er en leders eneste oppgave.
Store navn med mangeårige kontrakter
som skal møte alle dine krav? Ja, lykke til!
Få dette til å fungere, eller så kan du la være.
Og se hvem du trasser mot.
Greit. Det blir noe helt annet fordi jeg er ung, asiatisk og kvinne.
Faen.
Hva?
-Ja? -Det er Earl.
Det var raskt.
Det tok ikke lang tid å finne ut at han ikke ville trekke noe tilbake.
Altfor mange blogger, nettsteder og aviser.
Det blir ikke Times, men noen trykker det.
Folk er råtne. Det er det jeg lever av.
Det eneste jeg ser for meg, som ikke er utenrettslig,
er å gå rett til Fred, men det ville du vel ikke?
Ja. Takk.
Gleder meg til The Twist.
-Hei, du. -Hei.
-Hvordan går det? -Bra.
-Og du? -Bra.
-Jeg må bare komme meg igjennom. -Ja.
Med litt for mye "Velkommen tilbake, Alex".
Overveldende. Og forberedelsene til debatten...
Å, ja. Nei, jeg skal ikke lede debatten.
-Hva mener du? Takket du nei? -Ja.
Og hør her, hvis du vil ha jobben,
burde du kaste deg frempå med en gang. For hun er som en hund med et kjøttbein.
-Alex, du skal på om et minutt. -Fortsettelse følger.
-Gayle. Ja, er Stella her ennå? -Jeg så henne nettopp.
-Hvor mye tid har jeg? -Cirka seks minutter.
Straks tilbake.
OK, vi er på om sju sekunder.
Hva gjør pianisten? Bernadette er jo ikke her.
Kamera 2.
Og vi er så glade for å ha Alex tilbake.
Det er lett å se med alle de flotte gjestene vi har hatt denne uken.
-Daniel, hva skjer? -Vet dere...
-Hold deg til manus. -...det er spennende tider i Amerika.
-Hva faen er dette? -Vi, folket, stiller tøffe spørsmål.
-Hva faen? -Kandidatene...
-Isabella? -Jeg fikk inn Howard Stern.
Vi vil bare leve...
-Fortsett, fortsett. -Fortsett.
Og når jeg tenker på den amerikanske drømmen...
...tenker jeg på én bestemt person.
Så denne sangen er til ære for henne.
Jeg ser ikke manus på dette.
Herregud.
-Er dette vanlig? -Nei.
Stella. Du?
Jeg har noe å si deg.
Kan vi gå til garderoben min? Det tar ikke lang tid. Jeg skal snart på luften.
-Ja, hvorfor ikke? -Topp.
Ja.
Så...
-Jeg vil snakke om debatten. -Herregud.
Jeg vet at alle maser, og du trenger ikke mas fra meg også.
Og jeg skal ikke trekke frem politisk erfaring,
intellektuelle meritter eller noe sånt piss.
Jeg vet at du vil ha Alex som moderator, og hun hadde vært knallgod.
Men jeg mener jeg kan bidra med
et perspektiv Alex ikke har. Ikke Eric heller.
Og dette er noe jeg egentlig ikke innrømmer at er en del av meg.
For, ærlig talt, så vet jeg ikke hva jeg skal synes om det.
Men jeg ønsker å være ærlig.
Jeg er...
...oppvokst i en konservativ familie i Sørstatene.
Og jeg mener det virker mer inkluderende hvis jeg stiller spørsmål
fra bakgrunnen til en som kommer fra en...
...konservativ sørstatsfamilie.
Spørsmål de ville ha stilt.
-Ja! -Ja!
Vi får spandere en drink på ham.
-Stella. -Ja? Hva skjer?
Jeg sendte Unilever gårsdagens seertall. De kjøpte masse reklametid for Dove.
-Og de ble borte da Alex sluttet. -Oi. Det var gledelig.
Viktig uke for oss. Er det Daniel som synger?
Dette blir de beste februartallene siden jeg begynte her.
Jeg tror vi får reklameinntektene opp til 30% takket være Alex.
Og deg.
Kom innom, så viser jeg deg tallene.
Tre, gi meg Daniel. Til 3. Fire går videre. Til 4.
Gud!
-Gå til Alex. Gå til Alex. -Oi! Hva?
Å, hjelpe meg!
-Her kommer Alex. To, vær klar. -Hva skjedde nå?
-Daniel! Å, herregud! -Til deg, Alex.
-Bra. Fortsett på henne. -Det var helt utrolig!
-Tusen takk. -Velkommen tilbake.
Så søtt.
Jeg mener, jeg visste du kunne synge, men det der var...
Å, jøss. Er dere... Bradley? Yanko?
-Flott innsats. -Takk, mann.
Hva faen var det der, Bojangles?
Ja!
Herregud! Stella, hvorfor gjør du sånn?
Jeg skal si til Cory at du prøvde. Det lover jeg.
Alex, du har mye mer erfaring enn meg, men du vet ikke hva jeg vil.
For det jeg vil, har svært lite med deg å gjøre.
Jeg vil forandre ting her.
Prøv å forstå hvordan det er for meg. Alex. Alex, se på meg.
Ja.
-Du hadde vel også villet begynne på nytt? -Ja, antakelig.
Det tror jeg vi alle vil, men alle har ikke den muligheten.
-Nettopp. -Jeg er den jeg er.
Her har du det.
-Ja da. Jeg er ung, og det er irriterende. -Nei, nei, nei.
Det er ikke derfor jeg sier nei. Ikke prøv...
-Bare la meg forklare. -Ja vel.
Det var en råtten kultur her, og du levde med det i 15 år.
Jeg sa det var råttent. Jeg sa det!
Jeg skal ikke si at du var en del av det, for du prøvde å gjøre noe med det.
-Ja. -Og det vil jeg også.
Du prøvde. Men jeg vet ikke helt om du klarte det.
Og derfor er jeg her.
-Det beklager jeg. -Unnskyld meg. Oi. Ja.
Og jeg er 33.
Og det er mye jeg ikke vet.
Det vet jeg. Men jeg vet noen ting andre ikke vet,
og det er det ikke alltid folk vil vite.
-Vet du hva jeg mener? -Ja. Nei. Jeg gjør det.
Du vil ikke lede debatten, men det vil jeg at du skal.
Nettopp på grunn av det du gjorde for ni måneder siden, som forandret alt
og førte til at jeg nå står her og ber deg om dette.
Du har et spesielt bånd til kvinner her i landet.
Jeg er ikke så sikker på at det stemmer.
Jo. Du betyr noe, Alex.
Det gjør du. Som leder og som feminist. Og jeg vil ha deg som nettopp det.
Og der har du merkevaren du vil bygge.
Hvorfor vil du ikke ha den rollen?
For ni måneder siden åpnet du en dør, og nå må du gå gjennom den.
Og det vet både du og jeg. OK?
OK.
Uansett. Flott program i dag.
Takk.
Ja.
Hei. Professoren jeg intervjuet, ringte nettopp.
Han har korona.
Jeg var sammen med ham i noen timer.
Jeg vet ikke om jeg ble smittet, eller om jeg kan ha smittet deg.
Men vi satt sammen i en bil i flere timer.
Det er helt sprøtt. Det er ille.
Det er så mange tilfeller, og det er overalt.
Ja. Faen.
De sier vi må i karantene.
Og det er lenge å være alene.
Vi kunne jobbet med dokumentaren.
Hva sier du?
Hei.
Jeg vet det er frekt å komme hit sånn.
Dette er til deg.
Et gavekort. $300.
Jeg visste ikke hva... Jeg vet ikke hvem jeg er.
Jeg vet ikke... Jeg vet jeg er irriterende,
men jeg bare... Jeg vil bare si det,
for jeg vil at du skal vite at jeg er klar over det.
Vær så snill.
Jeg må snakke med Cybil. Kan dere ha oss unnskyldt?
Takk.
Denne var ny for meg. Hva kan dette handle om?
Du må hjelpe meg.
Fred sprer stygge historier om Hannah Shoenfeld til pressen.
Det er vemmelig. Jeg blåser i om faren hennes har saksøkt oss.
Ærlig talt, så forstår jeg...
Å miste et barn er ufattelig vondt.
Men det er ikke vårt ansvar å trøste denne stakkars mannen.
Og tro meg, det kommer ikke til å hjelpe heller.
Ingenting hjelper. Så hva vil du jeg skal gjøre?
Snakk med Fred, og be ham trekke historiene tilbake.
-Han hører ikke på meg, og dere er venner. -Han er ikke min venn.
Sist jeg snakket med ham,
sa han at du var den beste vi kunne hente inn.
Og det er jeg virkelig ikke enig i.
Du lar profilene trampe på deg, hvis vi kan kalle Bradley Jackson for profil.
Og du presset på for at vi skulle betale Fred
og ikke gjøre en uavhengig granskning.
Det vekker alle mulige slags spørsmål.
Spørsmål jeg ikke vil ha svar på.
Dette er forretninger, ikke moralundervisning.
Så ikke prøv deg.
Hvis historiene han sprer, ikke er sanne,
har jentas familie all mulighet til å gå til søksmål.
Det at du heller kommer hit enn å ringe til Fred selv,
sier alt jeg trenger å vite om hvorfor Fred så gjerne ville ha deg her,
selv om han helt tydelig hatet deg.
To bedritne alen av samme bedritne stykke.
Det er på tide å innse at alle handlinger har konsekvenser,
og jeg holder mitt hus rent.
Så uansett hva disse konsekvensene måtte være, har det ikke med meg å gjøre.
Hils Fred fra meg.
Tekst: Trine Haugen