Jøss. Det er lenge siden vi har snakket privat.
Hvordan går det?
Det går bra. Hva...
Hvordan fant du leiligheten min?
De greide ikke å ta alt fra meg.
Jeg har ennå kontaktlisten min.
Kan jeg komme opp et par minutter?
Jeg vil snakke med deg om noe.
Jeg har gjester.
Vi kan snakke her ute.
Hva er det?
Husker du for et par år siden...
La meg komme til poenget.
Du lå med meg, og utnyttet det til å bli avdelingsleder.
Jeg dømmer deg ikke.
Jeg ville ha gjort akkurat det samme.
Jeg beundrer deg for det.
Du såret til og med følelsene mine litt.
Men jeg klarte meg.
Uansett. Du husker vel det?
Jeg... Jeg vet ikke...
Det var en del av spillet. Jeg skjønner det godt.
Men hvis du vil danse, må du betale spillemannen.
Jeg trenger hjelp fra deg.
Jeg må bevise at Fred kostet den såkalte "oppførselen" min under teppet.
Du er et levende bevis på Freds delaktighet.
Derfor vil jeg at du skal snakke om det med en journalist.
Vil du at jeg skal gå imot Fred?
Jeg vet at det er mye å be om.
Hvordan kan jeg det? Jobben og karrieren min står på spill.
Ja. Du har gjort deg fortjent til begge.
Du er veldig flink i jobben din.
Det kan være anonymt hvis du ikke vil identifiseres.
Jeg trenger bare noen til å bekrefte det.
Jeg... Jeg vet ikke.
Vet du hva jeg tenkte første gang vi møttes?
Jeg ble rørt av hvor ambisiøs og idealistisk du var.
Det du gjorde
tok meg litt på sengen.
Det kostet deg nok noe å ta et sånt valg.
Du tenker nok fremdeles på det.
Jeg innrømmer at jeg har blitt tvunget til å reflektere over oppførselen min.
Hvorfor er Fred den eneste som ikke må se på sin egen oppførsel?
Jeg vet at verden har forandret seg,
men burde ikke alle leve etter de samme reglene?
Jo, de burde vel det.
Jeg har allerede kontaktet journalister.
Jeg går ut med dette uansett.
Det er viktigere enn du aner å styre hvordan historien fortelles.
Greit. Jeg skal tenke på det.
Det er alt jeg ber om.
Takk.
Takk, Hannah. Du er et unikt menneske.
Pokker også.
Hallo.
God kveld, Ms. Levy. Bradley Jackson er her.
- Pokker. - Skal jeg slippe henne inn?
Ja, bare gi meg noen minutter
- før du sender henne opp. - Ja vel.
Greit. Pokker.
Herregud.
Ikke hopp. Bare drikk i stedet.
Litt av en utsikt.
Ja.
Hele leiligheten din er... Jøss.
- Takk. - Jøss.
Takk. Ja, jeg fikk den på mitt femte år.
Det må ha føltes utrolig.
Ja, den føltes som en festning.
Så det føltes godt. I hvert fall en stund.
- Skål. - Skål.
Jeg vet at dette er vanskelig.
Ja. Det er det.
Men jeg tror det er best å bare fortelle oss hva du føler.
Ja vel. Jeg føler at...
Jeg håper at ved å dele skilsmissen min med landet,
vil folk innse at
sex-livet mitt er i ferd med å bli mye bedre.
Endelig.
Det burde du si.
Det er best å være ærlig. Folk liker det.
Vil du gå på Tinder med meg?
Du er jo singel.
- Du tuller. - Selvfølgelig.
Selvfølgelig tuller jeg.
Ja.
Har du noensinne tenkt på å gifte deg?
Nei.
Jøss. Det var et veldig absolutt "nei".
Jeg har sett ekteskap.
Det passer meg ikke. Jeg vet ikke om jeg tror på kjærlighet.
Ekteskap blir for mye for meg.
Det er synd.
Synes du? Liker du fremdeles ekteskap?
Ja. Jeg gjør det. Jeg synes selve konseptet er nydelig.
Jeg synes at samhold er vakkert, uansett hvilken form det tar,
og uansett hvor lenge det varer.
Jeg har noe jeg vil snakke med deg om.
Jeg vet ikke hvor jeg skal begynne.
Herregud. Jeg har skravlet så mye om meg. Du kan begynne hvor du vil.
Ja vel.
Jeg har lyst til å intervjue noen.
Jeg tror det ville være bra både for oss og programmet.
Men jeg vet at det er et ømfintlig tema.
Ta av deg silkehanskene. Hva er det?
Greit.
Mitch kontaktet meg. Han vil at jeg skal intervjue ham på programmet.
Hva?
Han har åpenbart en agenda.
Han vil avsløre at Fred Micklen oppmuntret til en kultur som fikk kvinner til å tie.
Han har en helt åpenbar og primitiv trang til å få hevn.
Men for å anklage Fred må han først innrømme at han var en del av problemet.
Det er et ganske utrolig utgangspunkt for et intervju.
Jeg vet at jeg kan holde ham under press, spesielt med din hjelp.
Og tenk om vi kan felle Fred i samme slengen?
Herregud.
Hva vil du at jeg skal si?
Jeg vil høre din ærlige mening.
Når du sier at han kontaktet deg,
mener du gjennom e-post? Eller over telefonen?
Vi møttes ansikt til ansikt.
Akkurat.
Tenkte du ikke at du burde snakke med meg først?
Jo, jeg burde ha gjort det.
Men du gjorde det ikke.
Antagelig fordi jeg trodde du ville si nei.
Jeg ville høre hva han hadde å si.
Jeg følte noe annet ville være uansvarlig.
Uansvarlig.
Ja. Uansvarlig.
Alex, jeg ville aldri ha sagt dette
om jeg ikke trodde vi begge kunne tjene på det.
Slutt å si "oss". Det er ikke noe "oss".
Du intervjuer ham, og jeg tar konsekvensene.
- Bare hør på meg. - Herregud.
Jeg tror ikke det vil bli sånn.
Du vet vel at han ikke bare er ute etter Fred?
Han vil ta alle. Han vil ha selskap i elendigheten sin.
Og vet du hva? Det inkluderer meg.
Det ville jeg aldri tillate.
- Hvordan? - Jeg ville beskyttet deg.
Vær så snill! Jeg trenger ikke beskyttelse.
Jeg har ikke gjort noe galt. Bare Mitch.
Om Fred lot ham gjøre det, hva så?
- Sånn er bransjen. - Jeg...
Han beskyttet ham fordi Mitch var økonomisk gunstig,
og det var en gutteklubb, og alt det andre du vil påpeke.
Alle vet at denne fortielseskulturen finnes!
Du trenger ikke å fortelle oss hvordan verden virker.
Du må sette deg ned og gjøre jobben din,
og det innebærer et snev av lojalitet til meg.
- Lojalitet? - Ja!
- Jeg bør nok gå. - Ja. Du bør gå.
Vet du hvorfor han kontaktet deg? Fordi du er et enkelt bytte.
Han får det han vil ha og tar seg godt ut,
på bekostning av karrieren din og programmet mitt.
Med tanke på hvor lett du lot deg lure, tok han ikke feil.
Jeg finner veien ut.
Finn veien ut.
I jøsse navn. Bradley Jackson.
Bradley Jackson fra The Morning Show? Herregud.
Gi deg. Er du travel?
Ja, jeg sitter og planlegger møter
og vurderer forskjellige alternativer.
- Hvordan det? Savner du meg? - Noe sånt.
Hva skjer?
Jeg vet ikke.
Ødela jeg livene våre?
Herregud. Må jeg komme og gi deg en klem?
Jeg mener det, Hal.
Vi var en bra familie.
Ikke fantastiske, da.
Men vi fungerte.
Og...
Pappa hadde ikke trengt å bli tatt.
Ingen så noe. Det var bare vi to som visste om det.
Men av en eller annen grunn fikk jeg det for meg
at jeg kunne fikse noe hvis jeg...
Hvis jeg sladret.
Hvor arrogant er ikke det?
Og hva godt gjorde det?
Pappa kom i fengsel, og mamma falt fra hverandre.
Jeg ble en sint drittsekk.
Du var jo en sint drittsekk fra før av, da.
Jeg går gjennom det samme om og om igjen.
Jeg er bare... helt lei av meg selv. Jeg...
- Er du ferdig? - Ja.
Pappa var alkoholiker. Han drepte et barn.
Hvis du ikke hadde anmeldt ham, kunne det ha skjedd igjen.
Hvor mange ganger satt vi på mens han fyllekjørte?
Du gjorde meg ikke til en narkoman. Jeg er narkoman fordi...
Jeg er feilkoblet.
Vet du hvorfor jeg vil bli bedre?
Fordi narkotika er usunt?
Nei, fordi
du ser ut til å tro at verden er verdt å redde,
og jeg synes det er utrolig festlig å se på.
Jeg har sett på det hele livet.
Jeg er glad for at alle andre også kan se på det nå.
Jeg skal bli bedre så jeg ikke går glipp av programmet.
Hvis du ikke får deg venner, kan de drite og dra.
Du trenger dem ikke.
De vet ikke forskjellen på opp og ned, og du må fortelle dem det.
Jeg savner deg.
Glad i deg, bror.
Glad i deg også.
- Hei, Mitch. - Hei, Billy.
- Velkommen hjem. - Takk.
- Godt å ha deg tilbake. - Godt å se deg.
Jeg håpet at du skulle komme.
Mange av oss synes at du ble behandlet urettferdig.
Verden har gått av hengslene.
- Takk. - Hold motet oppe.
Jeg setter pris på det.
Hei, det er Alex. Unnskyld at jeg ringer på denne tiden.
Du er sikkert overrasket over å høre fra meg,
men jeg synes det er på høy tid at vi snakker sammen.
Kan vi møtes til lunsj i morgen? Det ville bety veldig mye for meg.
VÆR STILLE!
Skjønner.
Herregud. Greit.
Herregud.
Tilbake om 30 sekunder.
Jeg må bare si at jeg elsker å se dere to sammen.
SHARAPOVA HJELPER KVINNELIGE FIRMAEIERE
Det er som å se en tenniskamp.
- Tusen takk. - Tusen takk.
Da passer det godt å gå videre.
Husk å få deg Maria som gjest i...
Maggie.
Sett deg ned her med meg.
Se der. Stjernene våre. Er de ikke noe for seg selv?
Du har greid å holde toget på skinnene.
Gratulerer.
Jeg føler meg så viktig.
Om du ville ha en kommentar om Bradley, kunne du ha ringt.
Jeg kom ikke for å snakke om Bradley eller for å drikke.
Ikke frist meg, Maggie. Jeg elsker å gjette.
Flott. Da skal jeg si hva det er.
Jeg har kommet for å undersøke om du planlegger et kupp.
Alltid.
Hvilket kupp tenker du på?
Jeg har snakket med noen på innsiden.
De ba meg om å undersøke en anklage
mot Fred og hele nettverket.
Så mange komplott og intriger.
Jeg trenger nok noe mer spesifikt enn en anonym kilde.
Jeg beskytter kildene mine.
Ja vel.
Men denne personen
ville ikke ha snakket til meg om de ikke var beskyttet av noen.
Jeg vil tro at det er du som beskytter dem.
Hvis jeg ikke var en bedre journalist, ville jeg sagt at jeg visste det.
Jeg forstår hvorfor du ville gå til et slikt skritt.
Du er ny.
Du tror du er usårbar, men det er du ikke,
og det har du begynt å innse.
Alle vet at Fred ikke ville ansette deg.
Styret tvang ham. Til og med du vet det.
Jeg visste ikke det. Nå er jeg på gråten.
Han beholder deg så lenge han må,
ikke mer enn to år.
Så hvis noen fortalte deg om noe
som setter sjefen din i et dårlig lys
og tilfeldigvis gir deg en maktposisjon, ville du nok gi dem grønt lys.
Det du misforstår, Maggie,
er hvor lite jeg bryr meg om å miste denne jobben.
Jeg finner en annen.
Du har delvis rett. Jeg synes ikke stort om Fred.
Men han skremmer meg ikke.
Han er Trollmannen fra Oz. En svak mann som gjemmer seg bak et forheng.
Om han vil sparke meg, gjør han det. Jeg trenger ikke jobben.
Jeg gjør den bare fordi den er gøy.
Jeg gjør den veldig godt.
Å være i arbeid gjør det lettere å få seg damer.
Da jeg begynte som journalist,
var det Fred som ga meg saken om UPLA-fusjonen.
Det startet karrieren min som journalist.
Man har en viss mengde lojalitet for sånne.
Ikke uendelige mengder lojalitet.
Men nok til at når man undersøker et mytteri mot dem,
er man ekstremt nøye med at alt i historien stemmer.
Jeg gleder meg til å snakke med ham.
Lykke til med det.
Det er ydmykende å innrømme feil, men jeg bryr meg for mye om programmet
til å la egoet mitt stå i veien.
Det var det som fikk meg til å velge Bradley,
og det har åpenbart satt oss alle i en veldig vanskelig situasjon.
Trodde hun at du ville godta et intervju med Mitch?
Ja, hun gjorde faktisk det.
Hun tror at Mitch har noe som kan felle deg.
Ufattelig. Jeg vet at Mitch er desperat,
- men dette går langt over streken. - Ja.
Vi burde ha kvittet oss med henne
da hun snakket om abort på luften, akkurat som du sa.
Og jeg... Jeg vet ikke, Fred.
Jeg tror at jeg... Jeg gikk nok litt fra vettet.
Jeg gjorde nok det. Det er veldig pinlig å innrømme.
Vanligvis ville jeg hatt denne samtalen på jobben, men den er litt ømfintlig.
Jeg håper det ikke er rart at jeg ba deg om å komme hit.
Men vi er jo venner?
Jeg ville bare snakke med deg som en venn.
Akkurat. Jeg er lutter øre, venn.
Jeg bør også nevne at det jeg skal si nå
er potensielt veldig skadelig
for nyhetsavdelingen som du leder.
Litt av en åpning. Bare fortsett.
Mitch Kessler ba meg intervjue ham på programmet.
Gjorde han?
Ja. Og han er en ordentlig sjarmerende drittsekk.
Han har fått det for seg at det han er han som er offeret
i den store sammenhengen.
Det høres ut som kjedelig TV.
Ja. Men han hevder også å ha bevis på
at Fred Micklen fikk kvinnene han lå med til å tie.
Han vil styrte kongen.
Hvis det interesserer deg, interesserer det meg også.
Det virker kanskje vel beleilig at jeg sier dette nå.
Det var alltid noe ved Mitch som plaget meg.
Når vi spiste sammen, eller spilte golf,
og vi så skilte lag og jeg dro hjem,
følte jeg en utrolig lettelse over å se Geneva.
Jeg var redd for at jeg hadde
skitnet meg til bare ved å være i nærheten av ham.
Hvis det er én ting jeg angrer på, er det at jeg ikke fulgte magefølelsen,
som sa at det var noe galt med ham.
Og at jeg et eneste sekund trodde at du var en del av problemet.
Det var derfor jeg ble så sint da du gikk imot meg.
Sinnet var delvis rettet mot meg selv.
- Kan du si... - Jeg behandler det.
Greit. Kan du gjøre det høyt? Jeg blir nervøs.
Etter behandlingen.
Greit. Vel, bare så du har alle fakta:
Jeg begikk kanskje en stor feil ved å si ifra til Alex Levy før deg.
Oi. Gikk det bra?
Nei, det gikk ikke bra. Hun er livredd, mest fordi hun er skyldig.
Hun sa: "Alle vet at det er en gutteklubb,
og at kulturen tvinger kvinner til å tie. Sånn er det bare."
Det sa hun.
Det likte vel ikke du så godt.
Nei. Hun bryr seg ikke, for det fungerer for henne.
Hun er gutteklubbens eneste kvinne,
og nå kan hun late som om hun er eneste overlevende.
Men det er noe sprøyt. Og jeg vil bare diskutere det.
Uavhengig av om det var meningen, så har du gitt meg makt til å diskutere det.
Jøss. Akkurat.
Jeg vet hva dette betyr for deg,
og jeg vet hva jeg ber deg om.
Jeg liker ikke å skape problemer
for menneskene jeg bryr meg om.
Menneskene jeg liker i livet mitt.
Vel...
Vi er visst de to eneste som bryr seg om programmet.
Jeg tror vi kan rette opp skaden, og jeg vil prøve.
Seerne våre fortjener litt stabilitet.
Jeg kunne ikke vært mer enig.
- Og det inkluderer ikke Bradley Jackson. - Nei.
Nei, hun må bort.
- Kan jeg spørre deg om noe? - Ja.
En lengre karriere ved The Morning Show
kan kanskje gi deg et såkalt fint liv.
Har du tenkt over det før du sprenger alt i luften?
Jeg har det, Cory.
Da er jeg ferdig med å behandle.
Og?
Du overbeviste meg med "Fred Micklen".
Greit.
- Jeg skal være helt ærlig med deg. - Greit.
Vi må gjøre andre forandringer.
Du vet at vi har holdt en intern etterforskning.
Den har avdekket informasjon om en kollega jeg vet du bryr deg om.
Det vil få konsekvenser.
Hvem?
Charlie Black.
Det har blitt klart at han visste om Mitchs oppførsel,
og han valgte å beskytte Mitch.
Selv om han sikkert trodde at det han gjorde var best for programmet.
Greit.
Chip...
Han gjorde galt i å ikke gjøre noe, akkurat som oss andre.
Kom igjen, Fred. Den personen du beskriver nå.
Han er ikke den personen.
Alex, han var sjefen for programmet.
Vi trenger dette.
Herregud. Greit, jeg må bare...
Jeg prøver å absorbere alt. Vent litt.
Det er viktig at du føler deg trygg.
Jeg vil at du skal møte kandidaten for jobben, Marlon Tate.
Du må føle at forholdet med ham fungerer for deg.
Kan du gjøre det for meg?
Ja, jeg skal gjøre det. Jeg skal møte ham.
- Hei. Hvordan går det? - Bra.
Jeg ringte deg i går kveld.
Ja, jeg satt og så på en dokumentar, og ble helt sugd inn.
Du trenger ikke å lyve. Jeg vet at du unngår meg.
Jeg er ikke sint.
Kan vi snakke om dette et annet sted?
Ja da.
Det er forskjell på å gå til personalavdelingen
- og å si det til alle kollegene våre. - Jeg vet det.
Det er helt greit.
Jeg vet at møtet med personalavdelingen ikke var en behagelig opplevelse.
Hva mener du? Det var veldig hyggelig å bli avhørt
om sex-livet mitt av Sheila.
Jeg anbefaler det hvis du aldri vil bli kåt igjen.
Jeg skulle ønske det ikke hadde skjedd.
Men når alt kommer til alt, gjorde vi det rette.
Selv om vi sa ifra til personavdelingen, trenger vi ikke å gå på luften
og skrike det til seerne.
Vi kan ta den tiden vi trenger til å bli vant til det.
Hvordan da? Det føles som et enten-eller-scenario.
La meg invitere deg ut til middag. Vi kan feire.
Utenfor leiligheten min,
men ikke et sted vi må forklare oss til kollegene våre.
Det blir et ordentlig stevnemøte.
Blir det vårt første stevnemøte?
Teknisk sett blir det vel det, ja.
Misliker du jenter som ligger med deg på første stevnemøte?
Nei, men "pappa" gjør det.
- Ikke her. - Greit.
Gå, nå.
Kort tid etter det
får Bradley en nyhetssak som hun må dekke i felten.
Vi vet at Bradley elsker felten.
Du og jeg må holde hjemmefronten.
Det kommer til å gå så bra
at vi forteller pressen at vi prøver ut et nytt format.
Så blir hun borte oftere,
og publikum blir vant til å se ansiktene våre hver morgen.
Til slutt gir vi en uttalelse:
"Bradley har likt godt å jobbe her i The Morning Show,
men hun har nå innsett at lidenskapen hennes ligger i felten."
Nettverket redder ansikt, og vi får et nytt par: Alex og Daniel.
Jeg forteller deg denne ekstremt sensitive informasjonen
fordi jeg tror at du og jeg kan skape et flott samarbeid.
- Alex. - Ja?
Jeg er utrolig smigret.
Du aner ikke hvor mye jeg har lengtet etter å høre de ordene.
Men dette er en stor forandring.
Derfor forblir dette mellom oss foreløpig. Greit?
Hei. Vi må avlyse planene med YDA.
Jeg kan gjøre det godt igjen med Audra.
Situasjonen har utviklet seg.
Jeg er kanskje en tosk, men jeg velger den djevelen jeg kjenner.
Ja.
Hva er det du...
Går alt bra?
Ja, det går bra.
Du ser ikke bra ut.
Du rister og...
Jeg drakk nettopp kaffe med Simon Reichl.
Jeg kjenner ikke Simon. Har han det bra?
Simon ligger med Freds assistent, James.
Rena, jeg har absolutt ingen anelse
- om hva du snakker om. - Greit.
Fred møtte Marlon Tate i forgårs,
og Cory Ellison skal møte Marlon Tate i morgen.
Greit.
Er det greit?
Ja. Det er bare et pokkers møte, greit?
De vurderer erstatninger for meg stort sett hvert år.
Det er en integral del av virksomheten.
De tror at det gir deg en dytt og er motiverende.
Det er noe tøys de har lært på et lederseminar.
De er en gjeng idioter.
Jeg har ni liv, og jeg har ikke brukt mer enn syv av dem.
Jeg har ikke engang fått hjerteinfarkt av stresset ennå,
og jeg...
Jeg er ikke ferdig her.
Hei, Rena.
Uansett hva som skjer, klarer du deg.
Det skal jeg sørge for.
Jøss. Hvor lenge har det foregått?
Ni vakre måneder med sniking.
- Vær så god, jenter. - Takk.
Om vi bare kunne offentliggjøre det på vår egen måte.
I personalavdelingen følte jeg meg som både offer og gjerningsmann.
Jeg skjønner at de må være forsiktige etter Mitch.
Ja da, det skjønner jeg. Jeg sier bare at Yanko ikke er Mitch.
Men du har ikke lyst til å offentliggjøre det?
Nei. Men ikke fordi han er trakasserende.
Fordi han er best kjent for sin lidenskap for hagl.
Ingen forstår ham som meg. De ville ikke skjønne det.
Jeg føler meg... flau.
Herregud. Jeg er flau over å være sammen med ham.
Flott. Da har du svaret ditt.
Det er ikke så enkelt, Hannah. Jeg elsker ham veldig høyt.
Likevel er du flau.
Ja. Jeg er redd for å dømmes.
Sånn som du dømmer meg nå. Hva pokker?
Jeg vet at du tror du elsker ham, men det er bare
en kjemisk følelse det ikke er verdt å ødelegge karrieren over.
Mener du det?
Hør.
Jeg så dere to snike dere rundt i Los Angeles.
Det var jeg som rapporterte dere, av akkurat denne grunnen.
Det skader deg, og det vil det fortsette å gjøre. Det er ikke bra.
- Rapporterte du oss? - Jeg måtte det.
Vurderte du ikke å spørre meg først?
Jo, men jeg var redd for at du
skulle begynne å snakke om kjærlighet og gi meg dårlig samvittighet.
Det måtte gjøres.
Jeg har en høy stilling på jobben. Jeg har ansvar.
Men vi er jo venner. Er vi ikke venner?
Aner du hvordan menneskelige forhold fungerer?
Jeg gjorde det fordi vi er venner. Så du ikke skulle...
Du er så ung, med så mye potensiale.
Folk utnytter det.
Det er mange menn som bryr seg mer om makten sin enn om deg.
At du våger å dømme meg og forholdet mitt.
Og at du våger å rapportere meg til personalavdelingen.
Bare føl deg indignert og sint, du.
Men sånt som dette er ikke som det ser ut.
Jeg sier bare at det får konsekvenser.
Du ser ikke klart hva du gjør nå.
Jeg prøvde å hjelpe deg.
Jeg bryr meg ikke om du hater meg.
Jeg hater deg ikke.
Jeg vet ikke hvordan din opplevelse var, men min er forskjellig.
Vet du hva? Takk. Du gjorde meg faktisk en stor, pokkers tjeneste.
Nå vet jeg hvorfor jeg elsker Yanko.
Han er den eneste i verden som faktisk forstår meg,
og som ikke dømmer meg.
Så jeg skal gå og spise middag med kjæresten min, som jeg elsker.
Som ikke saboterer for meg bak ryggen min.
Hva pokker, Cory? Er jeg en vits for deg?
Leker du bare med skjebnen min og følelsene mine?
Jeg har faktisk følelser.
Jeg har både hjerte og hjerne, og er modig som en løve.
Du kastet alt det i bosset.
For Marlon "Spytter-Mye" Tate sin skyld?
Skal han fikse alt for deg? Lykke til.
Den drittsekken eier ikke humoristisk sans. Greit?
Han vil kjede både deg og seerne,
så pokker ta deg, Cory.
Jeg har to ord til deg, Chip: Maggie Brener.
Hun er en god journalist. Hva så?
Du handlet litt for raskt, uten å tenke.
Du stakk frem nakken din.
Hvis du vil redde hodet ditt,
må du møte meg på kontoret ditt om to timer.
Herregud, så vakker du er.
- Takk. Oi, stilig. - Til deg. Ja.
- Du ser ikke dårlig ut selv. - Nei da.
Hva synes du? Er det ikke romantisk?
Det er fint.
Fint? Jeg har lengtet etter å ta deg hit i månedsvis.
Har de burgere? Jeg vil gjerne ha burger med ost.
Nei, de har ikke osteburger.
Men deres filet mignon grillet på kull er ganske utmerket.
Det høres akseptabelt ut.
Greit.
De er bare turister. Ikke vær redd.
Jeg kjenner eieren. Han lovte at ingen skal forstyrre oss.
- Flott. - Skal vi gå inn, da?
Unnskyld, jeg... Herregud, det er intimt her.
Kan vi vente et øyeblikk? Hjertet mitt galopperer.
Ja da. Vi har god tid.
De holder av bordet vårt. Går det bra?
- Unnskyld. - Du trenger ikke å beklage.
- Det går bra. - Greit.
Unnskyld. Pokker også.
Hva er det som foregår?
Bare et lite hjerteinfarkt.
Greit. Bare pust.
Kan du si hva som faktisk foregår?
Jeg trodde det skulle gå bra. Et fint første steg.
Men plutselig føles det helt overveldende.
Vi drar og finner en burger til deg.
- Yanko. - Jeg vet om et fantastisk sted.
De har den beste burgeren i byen.
Mye mer bråk og mindre romantisk.
Det lukter som om noen sølte øl på gulvet.
Perfekt til første stevnemøte. Kom igjen.
Jeg har lyst til å føle glede og lettelse som deg, men jeg gjør det bare ikke.
Greit, men det kan vi jobbe med.
Jeg vet at alt det du føler nå
vil forsvinne med tiden.
Kanskje, men tanken på å vente på en usikker dag i fremtiden
er for mye for meg.
Jeg er ikke klar.
Jeg kan ikke leve med at kollegene våre vet om oss.
Jeg føler meg som en annen person.
Ingen vil forstå hvorfor vi er sammen, og jeg må forklare meg...
- Jeg gjør deg flau. - Nei.
- Jo. - Nei. Du gjør meg ikke flau.
Det er ikke det. Jeg er helt ny i jobben.
Jeg vil ikke at hvem jeg er sammen med skal definere meg.
Du kommer alltid til å definere deg selv. Det vet du.
Det er en vakker, optimistisk og naiv ting å si, Yanko.
Hva om vi bare ga blaffen i dem?
Ga blaffen i alle de som ikke forstår oss.
Det eneste som betyr noe er du og jeg.
Jeg kan ikke gjøre det.
Jeg var i et vakkert, mørkt rom med deg,
og jeg elsket hvert øyeblikk.
Men etter at lyset ble slått på, føles alt annerledes for meg.
Unnskyld.
Jeg vil ikke gjøre dette.
Det gjør vondt.
Men jeg kan ikke lyve for deg.
Det går bra. Jeg forstår.
Nei, Nate. Jeg bryr meg ikke om hvor utsatt jeg er.
Jeg bryr meg om barna mine.
Bare gi henne det pokkers huset, da. Jeg bryr meg ikke.
Ja, jeg vil ha noe skriftlig som sier at jeg har tilgang til guttene mine.
Punktum. Det er alt jeg vil ha.
Jeg må legge på nå. Jeg ringer senere.
Bare få dette gjennom.
Hei på deg.
Kom inn.
Jeg tipper at du ikke kom for å spise med meg.
Kom du for å prate om løst og fast?
Intervjuet med Bradley kommer ikke til å finne sted.
Vel, jeg har ikke hørt det fra henne, så...
Du mangler troverdighet. Du har ingen allierte lenger.
Du kommer ikke til å angripe Fred og nettverket.
Det er på tide at du går hjem.
At du lar meg og programmet mitt være.
Programmet ditt?
Dette handler ikke om deg, Alex.
- Hva mener du? - Jeg kjemper for livet mitt.
Livet ditt og karrieren din klarer seg.
Det kan du ikke garantere.
Jo, det kan jeg.
Verden er ikke klar for å holde kvinner ansvarlige for sin delaktighet.
Selv de med makt.
Min delaktighet?
Herregud. Seriøst?
Later du fremdeles som om du ikke visste hva som foregikk?
Herregud.
- Jøss! - Herregud.
Kan vi oppføre oss som voksne og snakke ærlig for en gangs skyld?
- La oss være ærlige med hverandre. - Om hva?
Mener du...
Har du faktisk tenkt å se meg i øynene og si at du ikke deltok?
Deltok hvordan?
Vi later visst som fremdeles. Eller kanskje jeg husker feil.
Rullet du ikke med øynene til disse kvinnene?
Fortalte du ikke vitser på deres bekostning?
Gjorde du ikke narr av deres desperate oppførsel etter at jeg var ferdig med dem?
Ja vel, jeg lå kanskje med dem, men du var ondskapsfull.
Og ord betyr noe.
Hør, jeg er ikke ute etter deg.
Jeg kommer alltid til å beskytte deg.
Men dette kan gagne oss begge,
hvis du bare holder følelsene utenfor.
Det er få menn i min situasjon som har snakket ut.
Folk vil være interessert. Det kan bli ikonisk.
Det kan gagne deg og programmet. Bradley forstår det.
Du kan ikke sette meg i bås.
Du kan ikke separere smerten min fra det du vil ha.
Du må forstå at det du prøver å gjøre gjør meg veldig såret.
Det er hele livet mitt. Ettermælet mitt.
Du kan ikke be meg om å ikke kjempe.
Jeg kan, og jeg gjør det. Jeg ber deg.
Vel...
Nei.
Det skjer ikke på mitt program.
Nei vel.
Jeg kan gå til noen andre. Alle programmer vil være interessert.
Og da blir det vanskelig å unngå at det fremstilles som om
mitt eget program ikke var villige til å se kritisk på seg selv.
Og at de valgte å ikke si noe da de hadde sjansen.
Jeg kommer til å snakke mye offentlig om skilsmissen min,
og hvorfor den skjedde rett etter at du ble avslørt.
Sannheten er at...
det var ikke lett å sitte ved siden av deg.
Du var mektig og truende.
Noen episoder tok meg årevis å glemme.
Det er faktisk en episode jeg husker.
Vi var ute i felten i Chile,
og du irriterte deg over hvordan programmet hadde gått.
Du anklaget meg for å ha brukt opp litt av din kameratid.
Jeg følte meg så ille til rette.
Jeg ville gjøre det godt igjen.
Så vi gikk og tok noen drinker, og så tok vi flere drinker.
Jeg husker bare at jeg prøvde å komme meg tilbake til hotellrommet mitt.
Så våknet jeg opp i en seng som ikke var min.
Det var din seng.
Jeg husker ikke helt hvordan jeg havnet der.
Du våger ikke.
Vent og se.
Dette er patetisk, Alex.
Jeg bryr meg ikke.
Farvel, Mitch.
Bransjen vår har mange moralske streker,
og jeg har nok gått over de fleste. Men dette er...
Dramatisk? Spennende?
Dere vil gjøre The Morning Show til en atombombe
og slippe den på nettverket. Sprøtt.
Var det ikke du som tok meg til Brooklyn
for en hemmelig samtale
om hvordan du vil felle Fred?
Jeg ville ikke bruke programmet som våpen. Dette er et kamikaze-oppdrag.
Mange metaforer fra krigen.
Jeg er opprørt.
Det forstår jeg, men jeg prøver ikke å ødelegge TMS.
Bare å undersøke Mitchs anklager mot Fred.
På Freds eget TV-nettverk?
Ja, men hvis jeg gjør alt riktig, tror jeg vi kan unngå nettverksholocaust.
Ja, "tror" er nøkkelordet her.
- Dette er... - Hei, Chip.
Toget er i bevegelse.
Det som teller er om du sitter på det eller blir overkjørt.
De leter etter erstatningen din.
Mitch er klar til å gi sin versjon til alle som vil høre.
Hvis ikke vi gjør noe, vil YDA intervjue ham. Seertallene deres øker,
og Audra vinner en Daytime Emmy. Gud hjelpe oss.
Og ikke glem Maggie Brener, som du betrodde deg til.
Takket være deg, har hun fått ferten av en artikkel
av Pulitzer-kaliber om alle skjelettene i UBA.
Det betyr at hun snakker med alle, inkludert Fred.
Så han vet om mytteriet.
Ja, vi må jobbe raskt og kontrollere det vi kan.
Intervjue Mitch hos oss på våre premisser.
Vi trenger bare ett glimrende innslag.
Hvor ble det av motet ditt?
Hva med Alex? Skal vi gjøre alt dette bak ryggen hennes?
Føles det greit for dere?
Nei, for meg føles det elendig.
Hun ga meg denne muligheten, uansett hvilke motiver hun hadde.
Jeg burde være takknemlig
og snillere.
Men hvordan hjelper det meg? Eller noen av oss?
Vi har en mulighet til å gjøre noe som betyr noe.
Vi må ikke være så arrogante at vi tror vi får mange flere.
Vi er for gamle for det.
Nei. Jeg er arrogant nok til å tro at jeg har mange sjanser igjen.
Hør, jeg bare...
Alex og jeg steg i rekkene sammen. Jeg var hennes personlige produsent.
Det må da bety noe.
Kanskje jeg kan snakke med henne. Prøve å overtale henne.
Bare så du vet alt som er å vite:
Jeg er ikke den eneste som skal ha et møte med Marlon Tate.
- Ja? - Hei. Planene er fremskyndet.
Jeg vil ikke presse deg, men du må bekrefte historien min
hos en journalist.
Jo tidligere, jo bedre.
Møt meg utenfor leiligheten din.
Send meg adressen din.
Hei.
Takk for at du kom. Jeg setter pris på det.
Dette føles litt som Watergate.
Vil du komme inn litt? Det er varmt der, og jeg har alkohol i baren.
Jeg kan bekrefte historien din
så lenge jeg kan være anonym.
Men jeg husker ikke episoden på samme måte som du gjør.
Greit. Bare bli med inn og ta en drink.
Vi kan gå gjennom det du skal si så du er fornøyd med det.
Men det du vil jeg skal si er ikke sånn jeg opplevde det.
Ikke hva du opplevde hva som?
Jeg utnyttet deg ikke for å bli forfremmet.
Du utnyttet meg.
Jeg trodde at du så noe i meg.
At du var mentoren min. Jeg beundret deg.
Akkurat. Jeg forstår.
Er du full?
Jeg har det bra.
Greit. Jeg...
Jeg beklager veldig om jeg såret deg, Hannah.
Og at du føler at jeg ikke satte pris på å bli kjent med deg på den måten.
Nei. Det er ikke det jeg...
Jeg prøvde å dra derfra.
Slutt.
- Jeg var ung og ambisiøs. - Nei.
Jeg beundret deg som sjef og journalist.
Plutselig en dag bestemte du deg for å legge merke til meg.
Jeg følte at jeg var flink i jobben min.
Jeg gikk ikke inn på rommet ditt fordi jeg ville...
Den muligheten falt meg ikke inn et sekund. Men da vi var der inne...
Alt skjedde så fort. Jeg frøs fast.
Frøs du fast, eller prøvde du å dra? Bestem deg.
- Jeg visste ikke... - Nei!
Du kan ikke klandre meg for ting du angrer på.
Du er en sterk kvinne med makt.
Når Mitch Kessler vil ligge med deg,
- føler du deg ganske maktesløs. - Herregud! Gi deg!
Vet du hva? Du trenger ikke å hjelpe meg.
Jeg er en stor gutt.
Men ikke lat som om du er et offer
bare fordi det gagner deg akkurat nå!
Den taktikken er visst populær i kveld!
Jeg er ikke ute etter noe. Jeg vil ikke ha noe.
Du vil at jeg skal føle meg som en drittsekk.
Jeg vil at du skal forstå hvordan jeg opplevde det.
Vi ble kjent med hverandre. Jeg lurte deg ikke opp dit.
Jeg verken tvang eller lokket deg.
Vi gikk opp, og det skjedde bare.
Du er voksen. Du kunne ha sagt noe.
Er ikke du en smart kvinne?
Så vidt jeg kan se er du ganske intelligent.
En smart kvinne vet hva det betyr når programlederen,
som tjener 20 millioner dollar i året,
sosialiserer med en assistent.
En smart kvinne tenker ikke:
"Han har invitert meg til rommet sitt fordi han vil ha en ny bestevenn."
Du er gjestefinneren.
Du sjarmerer folk til å komme på programmet.
Du forfører dem.
Du kan ikke være sur på at du ble forført selv.
Jeg vet ikke hvorfor jeg kom.
Vet du hva? Jeg skal bekrefte historien din.
Jeg vil bare forbli anonym.
Og du må la meg være i fred.
Ja vel, det går greit.
Hei, Chip. Hva er det?
Hvordan går det?
Jeg...
Jeg ville bare høre hvordan det går.
Da vi snakket sammen tidligere,
virket det som om det var noe som plaget deg litt.
Kanskje det er produsentens sjette sans, eller bare noe tull.
Men... går alt bra med deg?
Med oss?
Ja, alt går bra.
Ja. Jeg...
Jeg var i dårlig humør i morges.
Jeg hadde ikke sovet godt.
Jeg skjønner. Så det var det hele.
Ja, det var det hele.
Er alt bra mellom oss?
Du vet at det alltid er det, Alex.
Greit. God natt.
God natt.