DINGO BE ŽINIOS!!!
Po ilgų nežinios dienų kruizinis laivas
su mažiausiai 21 koronavirusu sergančiu ligoniu galiausiai prisišvartavo.
Visi keleiviai turės karantinuotis.
Vašingtone šiandien jau penkios patvirtintos mirtys,
visi mirusieji - iš globos namų.
Pasak ligų kontrolės centro,
šalyje užfiksuota jau 420 atvejų...
Niujorko valstija stato izoliavimo zoną,
ir vis daugiau šalies mokyklų siunčia mokinius namo...
Aleks šiandien nedirba.
Mes esame informuoti apie jos žodžius Mičo Keslerio minėjimo metu.
Mes taip pat žinome, kad įrašas buvo padarytas slapčia
ir be jos sutikimo.
Mes girdime jūsų pasipiktinimą ir dėkojame jums už rūpestį
visų Aleks bendradarbių vardu, o taip pat ir tų, kurie turėjo su ja kontaktą
po to, kai ji grįžo iš Italijos.
„UBA“ tirs šį atvejį.
Jei sulauksim dėmesio,
sakau jums, ši laida visus pritrenks.
Laidos paskirtis - pritraukti dėmesį
ir prenumeratorių.
Ar mes žinome, kiek kainuos, jei laidą atidėsime?
- Jėzau. - Nieko mes neatidėsime.
Tai - startinė laida, o mes startuojam rytoj.
Aš klausiu, kiek kainuos atidėti laidą?
Jei reikia skaičių, mes tuoj juos...
Gal galite palikti mus su Sibile vienus?
Mes neatidėsime laidos. Jokiu būdu.
Kori. Mes jau matome ledkalnį.
Jei plauki tiesiai į jį, nereiškia, kad esi drąsus.
Mes - ne „Titanikas“, Sibile.
Mes - ne prabangus laineris, plaukianti Atlantu.
Mes - raketa, lekianti į Mėnulį.
Mes - „Apollo 13“,
jei vietoj skundų Hjustonui jie būtų tiesiog nusileidę Mėnulyje.
Ar tau neatrodo, kad esi labiau panašus į Ikarą, nei į Tomą Hanksą?
Mes jau turime Tomą Hanksą.
Kodėl turėtume atšaukti laidą? Negi nori, kad man nepavyktų?
Ne, žinoma, kad ne.
Aš tik manau, kad tau nepavyks.
Deja, rinka, regis, irgi mano taip pat.
- Žemyn sminga visos akcijos. - Tik ne tiek, kiek mūsų.
Žmonės masiškai pardavinėja mūsų akcijas. Bet aš tave palaikau.
Tuomet leisk man pakelti mus nuo žemės.
Jei nukelsime startą ir startinę laidą,
kas žino, kada turėsim dar vieną galimybę?
Atsakyk man štai ką.
Ar tau svarbu srautinė transliacija,
ar tu pats?
Tai - neatskiriami dalykai.
- Išeini? - Nederėjo man čia iš viso ateiti.
Nerizikuosiu pasigaut virusą
tik dėl to, kad mūsų išaukštinta rytinė feministė
krušosi su žinomu tvirkintoju.
Tavęs nekaltinu. Tu nežinojai.
Ar žinom visus, kurie turėjo su ja kontaktą?
Mano laidoje tai - beveik visi.
Jie visi laukia nurodymų, ką daryti.
Jei Aleks iš viso susirgo COVID,
ko, noriu pabrėžti, galėjo ir neįvykti.
Sulaukiame grasinimų boikotuoti reklamos užsakovus.
Aš nežinau, ką jiems atsakyti,
nes jos atsiprašymo tiesiog nepakaks.
Kalbėjau su Dagu.
Panašu, kad Aleks pati išeina iš kanalo.
Tai...
Galite visi luktelėti?
Labas, Aleks.
- Kaip tavo galva? - Žinai, ką?
Ačiū. Neblogai. Aš namie.
Bet man nustatytas kovidas.
Šūdas.
Visus siųsk namo. Eik.
Stela? Girdėjai, ką pasakiau?
Atleisk. Siaubinga. Ar mes tau galim kuo padėti?
Nemanau.
Bet ar man reikia tai paskelbti?
Privalom žmonėms pasakyti, kad jie galėjo užsikrėsti,
bet mes nesakysim, kad nuo tavęs.
Tikiuosi, greit pasveiksi.
Ir dar...
Man metas, bet testuotis turi visi.
Pažiūrėsim, ką galim padaryti.
Stela! Ei! Privalom išlaikyti darbuotojų privatumą!
Kas, po galais, ten vyksta?
Sveiki, visi.
Ateikit visi kartu. Prašyčiau.
Ačiū. Greičiau, greičiau.
Gerai, labai jums ačiū.
Greičiau, greičiau. Ačiū.
Ačiū jums už kantrybę. Jūs turėjote gauti laišką...
- Kažkas susirgo kovidu? - Taip, deja, ir mes...
- O Dieve! O Dieve. - Po galais.
Ar kažkas susirgo? Ar Aleks susirgo?
Viešinti privačių duomenų apie asmens sveikatą negalime.
Aleks šiandien nebuvo.
- Bredlės - irgi. - Tai - ne Bredlė.
Ar ji susižeidė galvą, ar ją paguldė susirgus kovidu?
O gal ji susižeidė dėl kovido?
Kaip ji taip galėjo.
- Labai neatsakinga. - Tai - tiesiog piktybiška.
- Mes... - Ar ne keistus klausimus keliame?
Gal klauskime, ar Aleks pasveiks?
- Jūs žinojote? - Atsiprašau?
Kolegos, kolegos!
Matau, visi jūs susijaudinę, bet jūsų pačių saugumui
ir tų, kurie buvo šalia to asmens,
prašau visų eiti namo.
Mes kol kas nežinome, kaip perduodamas šis virusas.
Tie, kurie galės dirbti nuotoliniu būdu, tai ir darys.
- O ką man daryti? - Mes išsiaiškinsime.
Laidą mes kursime, tačiau kol kas neturime visų atsakymų.
Bet jūsų sveikata - svarbiausia.
Todėl dabar
prašau jūsų visų eiti tiesiai namo ir laukti tolesnių nurodymų.
Danieli. Prieik sekundėlei.
Tu vesi „The Morning Show“ kelias savaites.
Iš namų, bent jau pradžioje.
- Ne, nevesiu. Ar Aleks atleista? - Aš negaliu į tai atsakyti.
Ar lauksim, kol kas nors numirs?
Štai ką pasakysiu.
Jei Aleks nebūtų graži baltaodė...
Danieli, pažvelk į mane.
Aš matau tave, Stela.
Aš suprantu, kad nori, jog padėčiau tau,
nes visi kiti į tave nusispjovė.
Tačiau dabar privalau pasirūpint savimi.
Mano senelis - slaugos namuose.
Jam gresia pavojus.
Turiu persivežt jį pas save.
Privalau nuvykt iki Los Andželo ir pasistengt neužsikrėsti,
vadinasi, jokių viešbučių ir lėktuvų.
Supranti?
Sėkmės man, juodaodžiui, nakvojančiam automobilyje.
Bet aš privalau.
Mes galim padėti. Leisk mums tau padėti.
Bet tu man reikalingas čia.
Danieli, žinau, kad jauteisi neįvertintas, ir tai nėra gerai.
Parodyk, kad mes klydom.
Jei iki šiol nesupratot, tai niekada nebesuprasit.
Man įgriso įrodinėti tau, ko esu vertas.
Velniop tą įrodinėjimą. Tu buvai Kinijoje, turi patirtį.
Tai gali tapti vienas svarbiausių įvykių mūsų gyvenimuose.
Tu esi tinkamas žmogus tinkamoje vietoje.
- Žmonėms reikia naujienų. - Štai kur dabar naujienos, matai?
Naujienos - mūsų kišenėse.
Mes dirbam tiems, kurie turi per daug laiko.
Danieli, negali išeiti. Esi susaistytas sutarties.
Visi galėjo išeiti,
o kontraktas saisto mane vieną?
Jau nebe.
Aš išeinu.
Beje, mano senelis mano, kad man nestinga savitumo.
Kaip galėjai?
- Ar Koris jau žino apie Aleks? - Šūdas.
Gal gali pratęsti bandomąjį laikotarpį iki šešių mėnesių?
Kodėl ne iki šešerių metų, Glenai?
- Kailai, kas manęs laukia? - Susitikimas su...
Paola... Atleiskit, negaliu ištarti jos pavardės.
- Kas ji tokia? - Filmų kūrėja. Aleks prašė.
Neturiu laiko pildyti Aleks prašymų.
Atsiprašyk, paimk įrašą, pažiūrėk ir pasakyk man, ar vertas dėmesio.
- Gerai. - Ačiū.
Kori, mūsų produktas - ypatingas,
bet mes žinojom, kad dar vienas srautinis kanalas - sunki užduotis.
- Ką nori pasakyti, Glenai? - Kad verta paskubėti.
Dabar visi seks žinias kaip priklijuoti. Naujienos - ne „UBA+“
- Sveika, Stela. - Sveikas.
Ar pasirengusi naujienų antplūdžiui?
O, taip. Aš gimiau pasirengusi.
ALEKS SERGA KOVIDU
Laukiu „UBA+“. Aha.
- Puiku. - Taip.
Galim bendradarbiauti kuriant dokumentinius serialus.
Taip. Puiki idėja.
MES ŽINOJOM, KAD JI BUVO ITALIJOJ IR LEIDOM GRĮŽTI Į DARBĄ
Reikia kada susitikti.
Glenai, gali minutei palikti mus su Stela vienus? Ačiū.
Gerai.
SUNAIKINK ŠIUOS POPIERIUS
Ir uždaryk duris. Ačiū.
Dieve mano.
Jėzau. Kaip ji?
Aš ne... Neblogai.
Ji kalbėjo normaliai.
Dieve. Gilią duobę…
- ji išsikasė. - Ir mums vietos paliko.
- Taip. Aš... Ką? - Stela...
- Ar tu ne per arti? - Ką?
Ar tu ne per arti? Dabar.
- O Dieve. Bliamba. Šūdas. - Žinau. Nežinau.
Taip geriau.
Taigi, teks išplatinti dar vieną pareiškimą
ir pasiruošt kitam Aleks antausiui mums.
Kas dar žino?
Mija. ŽI skyrius.
- Gerai. - Taip.
Mes atliksime...
Nustatysim visus kontaktus, ar kaip ten vadinasi.
- Ar mums tai reik daryt? - Nežinau!
Nesuprantu. Koks dar kontaktų nustatymas?
Kas tai žino, po velnių? Aš - ne!
Aš stengiuosi, bet niekas nieko nežino.
Stela, reikia slėpt tai kiek tik galim.
Taip. Gerai.
Pasakiau visiems darbuotojams apie šį vieną atvejį.
Visi nuspėja, kas. Visas pasaulis tai supras.
Pagrįsta abejonė.
Iš Italijos ji grįžo prieš beveik 14 dienų?
Jei ji užsikrėtė ten... Neatsargi kvailė.
Bet jei ji užsikrėtė čia, tuomet ji -
nelaiminga gedinti moteris, kuri nusipelnė mūsų užuojautos.
Šūdas. Šūdas.
Ką?
O Dieve.
O, šūdas.
Gerai.
O Dieve.
Gerai. Gari.
Laba diena, ponia Levi.
Gari? Gari, kaip čia įbėgo mano šuo? Kur jis buvo?
Jį atvežė Čarlis Blekas.
Jis buvo jį pasiėmęs, kol buvote ligoninėje.
Ar gerai jaučiatės?
Gerai. Geriau, ačiū.
LORA PETERSON
PRALEISTAS SKAMBUTIS
Bet ji paruošta, tiesa?
Pirmąją dieną negali kilti jokių trikdžių.
Gerai. Paskui apgalvosim visa kita.
Aš einu namo. Skambink, jei kas.
Gerai.
Čia daktaras Botzas. Kaip jūs, Aleks?
Siaubingai. Jaučiausi siaubingai, aš nežinau, kas man,
bet man reikia į ligoninę.
Ar jums sunku kvėpuoti?
Ne, ne visai.
Ne visai ar nesunku?
- Nesunku. - Tuomet turit likt namie.
Aš visa degu viduje.
Tailenolis.
O kvėpavimui jums reikia spirometro. Jis jums kurį laiką padės.
Bet jei dar galite kvėpuoti, į ligoninę nevažiuokite.
Taip sukelsite pavojų daugiau žmonių.
Kol kas tam gydymo nėra.
Ligoninėje jums niekuo nepadės,
nebent jums reikės ventiliuoti plaučius.
Tačiau dabar kitiems žmonėms to reikia labiau.
Mama?
Juk supranti, kad paskambinai Čipui, tiesa?
Žinau.
Aleks, aš girdėjau.
Aš mirsiu.
Tu nemirsi.
Tu to nežinai.
Aš nenoriu numirti viena.
Tada galim kalbėti.
Bet man reik miegoti, o aš negaliu.
Ir negaliu. Kalbėti... Per sunku.
Tai nekalbėk.
Padėk telefoną ant pagalvės šalia ir...
palik kamerą įjungtą.
Rimtai?
Rimtai.
Matau.
O Dieve.
Labas.
Aš nežinau, ar aš išgyvensiu, Čipai.
Tikrai nežinau, ar išgyvensiu.
Žinai, tau reikia tik...
Tau reikia sutelkti į ką nors dėmesį, girdi? Gali?
Į ką? Į savo degančias akis ar į tai, kad visi nuo manęs nusisuko?
Daugiau nėr į ką.
Aleks, jei aš nuo tavęs nenusisukau,
yra galimybė, kad nenusisuks ir kiti.
Ar mane jau atleido?
Ar jie gali atleisti žmogų, susirgusį kovidu?
Jei apkrėčiau visus...
O Dieve, kas aš per žmogus?
Aleks, vyk tolyn tokias mintis, girdi?
Patikėk manim, jos tave nuves iki Pirmosios nuodėmės.
Verčiau užsimerk.
Ne. Ne.
Viskas bus gerai.
Nemanau, kad galėsiu užsimerkti, bet pamėginsiu.
Mes visi tik ir mėginam.
Aš niekur nedingsiu.
Aš - čia pat.
Taip, žinau...
Detektyve Grantai, aš suprantu.
Tačiau ar pirmosios 48 valandos - ne pačios svarbiausios?
Taip, aišku, kad geriau.
Taip, pėdsakai gali pasimesti per kelias dienas,
bet jis - žmogus, ne skaičius.
Kol kas. Ačiū, kad skyrėte laiko.
...pakankamai garsiai ir aiškiai,
jog visos šalys vis dar gali pakreipti šios pandemijos eigą.
Kai kurios šalys susidūrė su kompetencijos trūkumu.
Kai kurioms trūksta išteklių.
Kai kurioms šalims stinga ryžto.
Štai kokios naujienos šį trečiadienį, 2020-ųjų kovo 11 dieną.
Niekada nemaniau, kad kada nors tai ištarsiu.
PSO skelbia pandemiją.
Ir šiandien pagaliau startuoja „UBA+“ kanalas.
Jūsų mėgstamiausios laidos ir žvaigždės
jūsų dėmesiui nuo 20 val. rytų juostos laiku...
Galėsite parsisiųsti...
HALAI MALDAUJU MALDAUJU
TIK PARAŠYK, KAD GYVAS IR AŠ ATSTOSIU.
Kori, turiu su tavim pakalbėti.
- Gerasis Dieve. - Atleisk. Atleisk.
Ar man pakelt rankas?
Ne, aš noriu pasiūlyt tau laidą, mūvėdamas ant veido kvailą skarelę.
- Ar negalim vėliau susitarti? - Kad nėra laiko.
O man, manai, yra laiko, bičiuli?
Tam, ką man tenka daryti,
dar nesugalvojo instrukcijos.
Niekas nežino, ką daryti.
Apie tai ir laida.
Gerai. Kas? Kokia laida?
Keli šimtai žmonių jau serga kovidu. Tuoj susirgs dar daugiau.
Kas gali būti informatyvesnio ir labiau raminančio nei išsigandusi tauta,
stebinti sergančią Aleks?
Kas, jei ji nepasveiks?
Kori, ji pasveiks.
Spėju, šis serialas turės ribotą serijų skaičių?
Juk ji serga. Dabar tam - pats metas.
Žinai, ką?
Jau girdisi daug politikos, o Aleks moka kalbėti su visais žmonėmis.
Aleks dabar - persona non grata, Čipai.
Ne, ne. Aleks yra paprastas žmogus.
Ji kartais klysta, bet širdyje ji - geras žmogus.
Ir, kol gyva, ji nori pasielgt teisingai.
Kas dar gali būti įdomiau?
Tikroviška istorija. Įžymybė serga kovidu.
Duok jai šįvakar valandą „UABNC“ kanale. Jai to labai reikia.
Bet mes juk negalim sakyti, kad ji serga kovidu.
Mes taip ją saugom.
Ką mes saugom?
Ji serga kovidu. Ji praktiškai visų pasmerkta.
Jai nėra ką prarasti.
- Aš einu. Einu. - Gerai.
- Kas per... - Taip.
- Juokauji? - Taip, supranti...
- Eina šikt. Kas tupi šiame aptvarėlyje? - ŽI liepė.
- Kada šėrimo valandos? - Žinai, tu ne...
Parodyti talonėlį?
- Atsiprašau. Tai tiesiog... - Tu pasitrauk.
Atleisk. Kažkokia beprotystė.
Klausyk.
Nori, kad geriausio laiko valandą skirčiau Aleks?
Taip. Pinigai jau išleisti Aleks.
Stela, išnaudokime nors tai.
Kori, tu prarasi rėmėjus, jei „UABNC“ kanalu transliuosi Aleks.
Ir nesvarbu, kad esi vedinas geriausių ketinimų
informuoti šalį apie kovidą.
Gerai. Tuomet tegu ją rodo „UBA+“. Ten rėmėjų neprarasim.
Nesijaudini, kad neteksi prenumeratorių?
Nėra jokių prenumeratorių.
Todėl rodysiu ten, ką noriu. Bus „Koris+“.
Aš įsigijau prenumeratą.
- Taigi. - Kailai, jau vieną turim, girdi?
Paskelbk švieslentėje.
- Taip, pone. - Ačiū, Stela.
Lize?
Lize!
Lize, tau čia negalima.
- Čia - Čipas. - O Dieve.
- Kodėl pamanei, kad aš - moteris? - O Dieve mano.
Dieve mano, Čipai.
Aš sergu kovidu. Gal iš proto išsikraustei?
Ne, Aleks, viskas gerai. Aš irgi juo užsikrėčiau.
Atleisk, kad nepaskambinau.
O, ne.
Ne, ne.
- Atleisk man. - Ne, ne. Nieko tokio.
Ne, rimtai. Ne, klausyk.
- Viskas gerai, aš jaučiuosi gerai. - Kaip tu? Kaip jautiesi?
- Aš - gana gerai jaučiuosi. - Rimtai?
Rimtai. Gal aš - besimptomis?
- Tikiuosi. Labai tikiuosi. - Taip.
Prisiekiu, man irgi pradžioje viskas buvo gerai,
bet paskui staiga kaip trinktelėjo.
Siaubas.
Bet mes... Mes padėsim vienas kitam.
Taip, gerai skamba.
Turiu ir gerą naujieną. Kanalas šįvakar nori tave transliuoti.
Juokauji?
- Aš sergu. - Žinau. Tai ir yra svarbiausia.
Kad žmonės matytų, kaip aš kankinuosi?
Panašiai, tik be tų sadistinių gaidelių.
Ne. Žinai...
- Aš vos laikausi. - Ne.
Aš tikrai vos gyva.
Aš suprantu. Bet tau to reikia.
Tau reikia į kažką sutelkti dėmesį, kaip sakiau. Aleks, būtent.
Mane pykina.
Žinau, Aleks, bet ši laida bus svarbi daugeliui, girdi?
Parodysi žmonėms, kad tai - ne juokai.
Gal jie ims saugotis. O jei susirgo, padėsi jiems kovoti.
Galim daug kam padėti.
Žinau.
Skamba lėkštai,
man ir pačiam nepatinka tie saldumai.
Na, štai.
Palik šiek tiek laidai.
- Nejuokinga. - Atleisk.
O Dieve.
Ačiū tau.
Gerai. Gerai.
Gerai.
Jums reikia išeiti 2.15 val., kad 3 val. būtumėte akcijų biržoje.
Interviu telefonu su „Wired“ - 6 val.
- Jūsų automobilis atvažiuos po to... - Ko ieškai?
...ir nuveš MSG. Skambino iš Denzelio kontoros.
- Jis čia paliko šitą. - Atleiskite.
Kuo galiu padėti?
Vakar jūs atšaukėte susitikimą su manim.
Man skambino jūsų asistentas. Labai nemandagiai kalbėjo.
- Aš tik pasakiau... - Ne.
Jis man sakė, kad jūs atšaukėte susitikimą ir kad atsiųsčiau savo filmo pavyzdį.
Aš atsakiau, kad negaliu to padaryti,
bet prieš išvykdama į Italiją, norėčiau susitikti.
Jis pasakė - ne, jūs užsiėmęs, ir kad paskambinčiau, kai vėl būsiu Niujorke.
Todėl aš pati čia atėjau.
Nežinau, ką jums pasakyti, aš skubu išeiti.
- Atnešiau pavyzdį. - Juk sakėte, kad neturite.
Taip, ji sakė būtent taip. Ji sakė...
Ne. Sakiau, kad pavyzdžio palikti negaliu.
- Nes turiu pati kartu su jumis pažiūrėti. - Jis skuba.
Prašau, tik dvi minutės.
- Pakviesti apsaugą? - Patylėk.
Aleks Levi susitarė dėl susitikimo su CEO.
O susitikimo nebuvo.
Todėl dabar aš noriu parodyti savo darbą.
Klausykite, pažiūrėkite, nes jis
labai geras.
Aš jį dar sykį peržiūrėjau vakar ir buvau priblokšta.
Buvote priblokšta?
Tikrai taip.
Tai kodėl negalite tiesiog jo palikti?
Negaliu išleisti jo iš rankų, nes taip pažadėjau.
Dvi minutės.
Prieš metus Mičą Keslerį žiūrėjo šeši milijonai.
Paskutinę jo gyvenimo savaitę jis turėjo vos vieną žiūrovą.
Aš nenorėjau tapti tuo žmogumi.
Aš nenorėjau nieko įskaudinti.
Nenorėjau, kad žmonės galvotų,
jog aš skaudinu kitus.
O dabar viena tų moterų - nebegyva. Hana Šionfeld.
Labas, Aleks. Kaip tu?
Žinai...
Blogai.
Man labai gaila.
Nieko. Kol kas dar gyva.
Skambinu ne dėl to.
Gerai.
Norėjau tau padėkoti.
Prašiau tavęs pamiršti mane, bet tu nepaklausei.
Ir aš... Man tai daug reiškia.
Nesijaudink dėl to. Tau reikia sveikti.
Kodėl tu tai padarei?
Nes aš tau daviau darbą?
Ne, Aleks.
Padariau tai, nes tai buvo tiesa.
Santykiai neturi būti už kažką.
Aš taip pasielgiau, nes mes - draugės.
Ne itin artimos, bet svarbios.
Ir suartėti galim dar spėti.
Labai norėčiau.
Aš labiau pasistengsiu.
Tu esi man per gera, Bredle.
Liaukis, aš galiu būti tokia pat žiauri, kaip ir visi kiti.
Apie ką tu?
Kai aš palikau brolį prie klinikos,
pasakiau, kad man jis įgriso.
Jis nenorėjo eiti gydytis, ir aš pasakiau: „Eik, jei nori.“
Bet aš jį palikau, ir jis dingo.
O kur jis?
Aleks, aš nežinau. Jis dingo be žinios.
Prieš porą dienų jis grįžo į Niujorką,
bet aš nežinau, kur jis.
Aš net nežinau, ar jis gyvas.
O Dieve, užjaučiu tave.
Aš atsiribojau dėl akivaizdžių priežasčių, bet tai...
Gal nori, kad paskelbčiau ką tviteryje?
Aš to nepaskelbiau tinkluose.
Ką?
Žinau, žinau. Aš...
Tavęs tada nebuvo. Mano brolis...
Jam dabar labai sunku ir jis - mano šeima.
Bredle, liaukis.
Visos šeimos - sudėtingos.
Žinai, kodėl? Todėl, kad jose - žmonės.
Jei nori nutraukt santykius,
nutrauk ir pamiršk.
Bet jei negali, tuomet
pripažink juos.
Juk likai mano pusėje
todėl, kad supranti ir pripažįsti mano nesąmones.
Neleisk, kad gėda dėl to, ką kiti pagalvos apie tave, žlugdytų tave.
Suprantu. Tu teisi.
Aš visada teisi. Dieve.
Pagaliau.
Viskas, man pakaks. Išsekau, kol šaukiau ant tavęs.
Ačiū, kad skyrei man jėgų.
Ir žinok, kad aš tau skambinsiu.
Man iš tiesų neramu dėl tavęs.
Ačiū tau.
Prieš dvi dienas dingo mano brolis Halas Džeksonas.
Paskutinį sykį jį matė Niujorke.
Niujorko policija žino. Jie informuoti.
Aš apieškojau visas ligonines,
ir aš jo nerandu.
Aš krentu nuo kojų jo ieškodama ir...
Ypač neramu dėl tos visos
suirutės pasaulyje.
Jo saugumas dabar man svarbiausia.
Štai kaip jis atrodo.
DINGĘS!!! HALAS DŽEKSONAS
Jei pamatysite, pasakykite jam, kad myliu jį
ir noriu, kad jis grįžtų?
Arba parašykite man, jei ką nors žinote.
Žemiau nurodžiau telefono numerį.
Prašau, praneškite, jei kas jį matėte.
Aš...
Jis - labai geras žmogus.
Tiesiog dabar jam sunku. Taigi, man reikalinga pagalba.
Labai tikiuosi, kad greit pasimatysime laidoje „The Morning Show“.
Ir pasisaugokite visi.
Prašau jūsų visų.
MIČAS KESLERIS ŽUVO AUTOAVARIJOJE
PRAĖJUS ŠEŠIOMS DIENOMS PO ŠIO INTERVIU.
PAOLOS LAMBRUSKINI FILMAS
Jis išties labai geras.
Sakiau, tiesa?
Tikrai. Sveikinu.
Aš tiesiog noriu darbo.
Dokumentikoje, žiniose. Aš - atvira pasiūlymams.
Suprantu, bet manau, kad atsirastų žiūrovų ir šiam filmui.
Neabejoju,
bet aš jo neišduosiu.
Aš nemaniau, kad išduotumėte...
Aš jam pažadėjau.
Galėjau sukurti kažką panašaus į tai iki pažinties su juo,
bet nesukūriau.
Taigi, aš jam esu skolinga.
- Kori, jūs... - Kailai, dar minutėlę.
Bet jums reikia grįžti į viešbutį,
antraip pavėluosite į Madison Skver Gardeną.
Aišku, ačiū.
Klausykite.
Mičas jame nepasakė nieko, kas priverstų mane manyti, kad jis nebuvo,
pasakysiu, šunsnukis.
Bet galbūt, galbūt, šio filmo egzistavimas
ir tai, kaip jis padėjo jums,
yra gyvas pavyzdys, jog žmonėse gėris dar nenumirė.
Taigi, yra ką apgalvoti.
Turiu eiti.
Mano numerį turite.
Mamma mia.
Dieve mano.
Taip!
Vitaminai keliauja čia.
- Dieve mano. Čipai, prašau. - Atsiprašau. Kas?
Bliamba.
Gerai.
Dieve.
Gerai.
Šito niekas neužmaskuos.
- Pradėsim po trijų, Čipai. - Šūdas.
Aleks, pradėsim po trijų minučių. Paskubėk.
- Mes pasirengę. - Mes irgi.
O, šūdas.
- Kas „o, šūdas“? Kas? - Paimk. Bliamba.
Nėra taip blogai. Tik nesakyk, kad nedarysi šito. Prašau.
Ne, nesakysiu, bet ar ne taip yra?
Ir kas tai žiūrės, beje? Ką čia šneku?
Visi norės matyti, kaip aš mirštu.
Niekas nenori to matyti. Sėsk. Ne.
Tu nesupranti, kokie pikti būna žmonės, Čipai. Rimtai.
- Jie šneka tokius dalykus. - Prakišiu laidą.
- Šaltos rankos. Atleisk. - Šaltos - gerai.
Daugiau šalčio. Nors trumpam.
- Dvi minutės. - Parodysiu, ką jie rašo.
- Žmonės rašo... - Jie - pikti.
- Mums jie nerūpi, girdi? - Gerai.
- Jie tavęs nepažįsta. - Aš - irgi.
- Šūdas. Baik. - Tu save pažįsti. Ir tu jiems pasakysi.
Girdi? Tau pavyks.
- Jėzau, nusiramink. - Viskas. Nagi!
Sutikrinam lygius greitai.
O Dieve.
Tikiuosi, nemirsiu eteryje.
Garsas - geras.
Ir tu nemirsi, ne dabar.
Čipai, žinok, man sunku kvėpuoti.
Tai - nervai. Viskas gerai.
Tai - ne nervai, o sušiktas kovidas.
Aleks, pasitikėk manim.
Skaityk, ką parašiau. Būk savimi. Tau puikiai pavyks.
Viena minutė.
Ei, ne, negerk šito. Negerk to šūdo.
Atsiprašau? Nori, kad ištverčiau?
Man reikia pastiprinimo. Pasakymo „būk savimi“ nepakanka.
Štai kokia mūsų Amerikos numylėtinė.
- Jungiam muziką. Kamera. - Pradedam. Pasiruošusi?
- O Dieve. - Dešimt, devynios, aštuonios, septynios.
Bus smagu. Keturios, trys...
O Dieve.
Labas r... Sveiki.
Taip pripratusi sakyti „Labas rytas“, bet dabar - ne rytas.
O gal ten, kur žiūrite, ir aušta rytas.
Srautinės transliacijos gėris.
Tačiau jau porą dienų laikas man prarado savo prasmę.
Čia - 14 val. dienos, čia - 1 val. nakties.
Šiomis dienomis mano gyvenimas - keistas.
Panašiai, deja, jau jaučiasi daug žmonių,
ir dar daugiau netrukus pasijus.
Vakar sužinojau sunkią žinią,
kad mano koronaviruso testo rezultatas - teigiamas.
Tikiuosi, prisijungsite prie manęs iš savo saugios aplinkos,
ir mes apie tai pakalbėsime.
Viskas gerai. Tik skaityk, kas parašyta.
Norėčiau pasakyti, kad man nebaisu, bet man baisu.
Tokių varginančių simptomų dar nebuvau patyrusi.
Ir aš nenoriu jūsų gąsdinti.
Bet jei to reikia, kad žmonės imtų žvelgti į padėtį rimtai,
tuomet gąsdinsiu jus kiek tik galėsiu.
Bet skaudžiausia man dėl to, kad galėjau užkrėsti savo bendradarbius.
Tai mane skaudina labiau nei virusas.
Rimtai, labai apgailestauju, jog taip viskas išėjo.
Tačiau galiu pasiteisinti, nors tai nebesvarbu,
kad grįžusi iš Italijos atlikau testą ir atsakymas buvo neigiamas.
Bet man sakė, kad inkubacinis periodas gali trukti iki 14 dienų,
todėl aš tikrai nežinau, kada užsikrėčiau.
Aš ne... Nežinau.
Tačiau atsakomybę vis tiek prisiimu.
Labai stipriai turiu atsiprašyti savo prodiuserio Čarlio Bleko,
kuriam irgi diagnozuotas kovidas.
Bet jis - stiprus kovotojas su plieniniu stuburu.
Tokių stuburų nedaug telikę.
MEDELINA
Velnias.
Žinau, kad jis tikrai pasveiks.
Klausotės 96,8 dažniu „WLFN“.
Sinsinačio visų laikų muziką transliuojanti radijo stotis.
Aš - Denis. Būsiu su jumis ligi aušros.
Markas Malmanas.
Labas, Mija.
Labas! Kaip tavo senelis?
Viena iš seselių susirgo.
- Tik nežinau, kuo. - Labai gaila.
Kiek laiko tu...
Kelias dienas. Aš - Ohajuje.
Dėl vakar...
Aš nenoriu apie tai kalbėti.
Padėtis man nepatinka,
bet dėl savo sprendimo nesigailiu.
Danieli, suprantu.
Bet aš norėjau aptarti tai, kas nutiko.
Mija, gal galim nors sykį pakalbėti ne apie darbą, o kaip draugai?
Kaip tu laikaisi?
Danieli, kad aš visą laiką dirbu. Neturiu apie ką daugiau kalbėti.
Bet kol tu - šalia, darbas būna bent jau pakenčiamas.
Man tikrai labai reikia, kad grįžtum.
Tai labai miela,
ir labai kvaila.
Ir man labai malonu, bet...
aš išeinu.
Į darbą aš negrįšiu.
Tu negali ar nenori?
Abu atvejai. Taip kaip yra dirbti nenoriu.
Aš turiu imtis veiksmų.
Antraip ir vėl sėdėsiu ir lauksiu, kol jie mane pakvies prie jų stalo.
Aš galiu pats turėti savo stalą.
Kitaip aš tik sėdėsiu ir lauksiu.
Gerai, Danieli. Štai ką pasakysiu.
Suprantu, kodėl išėjai iš laidos,
ir jei grįši, lengviau nebus,
nes „The Morning Show“ dirbt sunku.
Suprantu tai.
Naktį prieš paviešinant ištrauką iš Megės Brener knygos
aš nemiegojau. Aš paskaičiavau
ir supratau, kad nesvarbu, ar tu - juodaodis.
Tau vis tiek nutiks daug šūdo.
Tai - bjauru, bet taip jau yra.
Tu gali išeiti, bet dabar,
jei atsisėstum į Aleks Levi kėdę,
tai būtų naudinga labai daug žmonių.
Tu vienoje reikšmingiausių „UBA“ laidų vedėjo kėdėje dabar reikštų
kur kas daugiau nei gali įsivaizduoti.
Niekas man tos kėdės nežada.
Manai, kad kitur bus kitaip?
Visur sunku.
O mes dirbam čia dabar.
Galim irtis tolyn. Galim irtis tolyn.
Prašau, neatmesk šios minties.
Rytoj, rytoj ir rytoj.
Rytojus kažkada ateis.
Dar pamatysim.
Ačiū, Mija. Aš tau paskambinsiu.
Palauk. Pranešk, kaip ten senelis.
Gerai. Pranešiu, iki.
Iki.
Ačiū tau, Mija.
Man tai labai daug reiškia.
Iki.
Dabar jaučiuosi taip lyg...
lyg kepčiau iš vidaus, suprantat.
Mano kūnas stengiasi užmušti virusą, bet užmuš kartu ir mane.
Ir kuo man karščiau, tuo toliau jaučiuosi nutolusi nuo kūno.
Dar jaučiu milijoną kitų simptomų, bet gal nesileisiu į smulkmenas.
Šiuo metu jokių vaistų nėra.
Skambinau savo gydytojui, puikiajam daktarui Vinsentui Botzui,
ir jis liepė man įsigyti spirometrą,
sakė, kad jei dar galiu pati kvėpuoti,
turiu likt namie ir baigta.
Taigi, vienu žodžiu, pragaras.
Taip?
Kori, čia Glenas. Brajanas irgi prisijungęs konferenciniu ryšiu.
Kas yra?
Ką tik sulaukiau žinių iš Australijos.
Tomas ir Rita susirgo kovidu.
O, šūdas.
Gerai...
Tai ką darom?
Galime transliuoti iš kitų savo vietų,
bet žmonės nerimauja.
Jis švelniai kalba. Žmonės šika į kelnes.
Juk tai - Tomas Hanksas ir Rita Vilson.
Jei jau jie susirgo, niekas nėr apsaugotas.
Brajanai, pasakyk, ką tau pasakė Piteris Bulardas.
Kad į studiją nė kojos nekels.
„Jazz/Thunder“ žaidimas atšauktas.
Bičiulis iš Adamo Silverio kontoros sakė, kad jie užsidaro.
Ar saugu rengti tą renginį?
Man nejauku.
Susiburs daug žmonių, manau...
Atšaukit viską.
Glenai, išplatink pranešimą spaudai.
Žinoma.
Sveiki, visi. Pastarąsias porą dienų nevedžiau
laidos „The Morning Show“.
Suprantate, mes stengiamės dalintis savo asmeniniu gyvenimu.
Ir dabar tas mažas spygliuotas šūdelis...
- Galiu tai sakyti? - Jau pasakei.
Tas spygliuotas šūdelis dabar lenktyniauja su jumis, amerikiečiai,
kas pirmas mane pribaigs.
Žinot, už ką statyčiau aš? Ogi už tą spygliuotą šūdelį, nes jis...
Sušikta korona.
Nes jis - tikras. Tikras. Tai...
- Labas. - Labas.
Mačiau tavo postą. Atėjau padėti.
Taip. O kaip tavo renginys?
Negirdėjai? Atšauktas.
Aš kaip tik ruošiuosi eiti.
Aš - kartu.
Gerai.
O tos minios žmonių, linkinčių man bloga - netikri.
Tie žmonės - netikri.
Megės Brener knyga išeis kokiu...
Nežinau, 40, 30 000, 40 000 tiražu geriausiu atveju.
O aš turėčiau patikėti,
kad visas pasaulis pasipiktins mano elgesiu.
Taip! Aš tuo tikiu.
Jungiam Faučio klipą.
Tai buvo nerealiai kieta.
...tai, ką jūs matote, nevaldoma,
nors mes kažkiek valdome
atvykimą žmonių iš užsienio šalių.
O šūdas! Čipai.
- ...žmonėms paplitus... - Bliamba.
...iššūkis kur kas didesnis.
O Dieve.
Čipai, man reikia ventiliatoriaus. Aš degu.
Galite paaiškinti?
Sezoninis gripas, su kuriuo susiduriame kiekvienais metais…
Čarlis Blekas klauso.
Sveiki, Čarli, čia Marsė iš „Titanium Health“ klinikos.
Pagaliau gavome naujų testų siuntą.
Gal radote kitur?
Ne.
Puiku. Galiu jus užregistruoti.
Žinote, man nebereikia.
Nesupratau. Jūs testavotės?
Taip. Atsakymas - neigiamas.
Bent jau tada buvo.
Ačiū už skambutį.
...maždaug 1 proc. mirtingumas,
tai reiškia, kad jis - dešimt kartų mirtingesnis nei sezoninis gripas.
Dešimt kartų mirtingesnis nei gripas.
Taip. Panašu, kad dr. Faučio duomenys - tikslūs.
Nelengva tai sakyti, bet mirs daug žmonių.
Ar jūs bijote mirties?
Bijoti mirti nuo kovido?
Ne, ar bijote mirties?
Nuo kovido, širdies smūgio ar kulkos medžioklės metu, bet ko.
Manau, natūralu bijoti mirti.
Ne. Ar jūs pats bijote? Jūs asmeniškai bijote mirti?
Nepasakyčiau, kad bijau, ne.
Dirbdamas gydytoju infektologu išmokau priimti mirtį.
Kaip manote, kas bus, kai mirsim?
Kaip manot, ar mes kažkur pereisim?
Medicinine prasme tai nežinoma.
Bet aš tikiu ir manau, kad mirtis - ne pabaiga.
Aš tai nemanau, kad mes kažkur keliausim.
Kai tiki, mirtis gal ir neatrodo tokia baisi.
O aš manau, kad su mirtimi baigiasi viskas.
Kaip baisu, suprantat.
Baisu susidurti su kažkuo,
ko tavo protas nė nesuvokia.
Koks jausmas, kai prisilieti net ne prie tuštumos?
Bet juk tada nieko nejauti, nes...
Nes nieko nebelieka.
Pasaulis lieka.
Nemanau.
Manau, man mirus, pasaulio nebelieka.
Žinau, kad aš ir taip visiems atrodau egocentrike, ir tai tiesa.
Bet ar nors vienas žmogus suvokia pasaulį
ne iš savo kūno vidaus?
Man regis, tikėti, ar jūs egzistuojate - irgi tikėjimo klausimas, Peža.
Aš egzistuoju, Aleks. Šitą aš tikrai žinau.
Aš nežinau, Peža.
Labai to tikiuosi, tikrai.
Manau, kad mes tegalime elgtis taip,
lyg tikėtume, kad gyvenimas - svarbus.
Elgtis su žmonėmis taip, kaip norėtumėte, kad elgtųsi su jumis,
ir tikėti, kad tai yra svarbu.
Tikėtis, kad klysti manydama, jog po mirties egzistencija baigiasi.
Tikėtis, kad gali pasiekti nušvitimą ir suvokti nesuvokiamą.
Ir liautis...
bijoti.
Atleiskite. Atsiprašau. Gal matėte šį žmogų?
Gal matėte šį vyrą? Jis - mano brolis.
Jei pamatytumėte, paskambinkite šiuo numeriu. Ačiū.
Atleiskit. Gal matėt šį žmogų?
Kori, aš nebežinau. Jo čia nėra.
Regis, apieškojau visus skersgatvius, visas gatves. Nebežinau.
- Tu jį surasi. - Nebetenku vilties.
Nereikia. Nereikia.
- Nesijaudink. Nesijaudink. - Velnias.
- Atsipūsk, įkvė... - Dieve.
- Lora - Montanoje? Super. - Taip.
- Šūdas. Gal ir gerai, kad jos čia nėra.
Ji...
Jai mano šeima - bepročiai.
Ji tiesiog nemėgsta chaoso.
Nežinau.
Ilgiuosi jos.
Ji galėtų padėti.
Bliamba.
Bredle, turiu tau tai pasakyti. Visai nelaiku.
- Privalau tau tai pasakyti. - Ką?
Seniai neduoda man ramybės. Aš kai ką padariau,
ir jaučiu, kad nederėjo.
Tuo metu atrodė, kad tikslas pateisino priemones,
bet dabar, užėjus pandemijai, viskas atrodo kitaip.
Tai, kas man atrodė labai svarbu...
Žinai...
Buvau nusiteikęs žūtbūt pasiekti tikslą
Tikriausiai praradau milijardinę kompaniją. Ups.
Viskas atrodo nebesvarbu ir jaučiu poreikį...
Kad turiu išpažinti nuodėmes
ir išsiaiškinti tai su tavim dėl...
- Tu neprivalai man nieko išpažinti. - Tai apie tave.
Aš pasitikiu tavim.
Aš tave myliu.
Tai...
Nežinau, ką tai iš tiesų reiškia.
Toks jausmas, jog... Nesupratau koks,
nežinojau, kaip jį pavadinti.
Bet turiu nuojautą, kad tai...
Aš tave myliu.
Taigi, supranti, daryk su juo...
Žinai, ką? Velniop viską.
Aš noriu, kad tai būtų aiškiai įrašyta laike.
Aš nežinau, kas mūsų laukia. Bet visata žino, kad aš tai pasakiau.
Aš tikrai tave myliu.
Aš tave myliu.
Vajė.
Sveiki, Bredlė klauso.
Sveiki, aš - seselė iš „Antioch“ ligoninės.
Taip, taip.
Neturėčiau to daryti, bet mačiau jūsų postą.
Pas mus guli žmogus be dokumentų, panašus į jūsų brolį.
Atvažiuokite kuo greičiau.
- Dieve mano. Gerai, ačiū jums. - Kas?
Važiuojam. Atsirado brolis.
Šios transliacijos metu
man gerokai šoktelėjo temperatūra.
Žinau, kad jūsų tarpe yra manančių, kad aš to nusipelniau.
Tu to nusipelnei, Aleks Levi.
Gal jūs ir teisūs, nežinau. Galbūt.
Bet aš į tai atsakysiu klausimu, kas jums iš to?
Ar tai, kad aš to nusipelniau leidžia jums mėgautis svetimu skausmu
ir jaustis morališkai teisiems?
Beje, teisingumo nėra. Teisingumas - žmonių sugalvota koncepcija.
Tai kodėl jūs taip manote?
Kodėl iš viso apie tai galvojate?
Pažiūrėkite į save.
Ar tai, jog esu labiau matoma, galiu būti teisiama?
Juk aš...
Žinau, kad kai kam iš jūsų tai atrodo normalu, bet...
Jėzau.
Pagalvokite...
Kažkada, kaip ir visi, buvau vaikas.
Kaip visi, kažkada mokiausi vaikščioti.
Pirmąsyk įsimylėjau, pirmąsyk nusivyliau.
Aš tiesiog turėjau įžūlumo ateiti į TV jūsų linksminti ir informuoti.
Ką? Kurių galų... Kvailystė.
Aš nežinojau, kai pradėjau dirbti TV,
jog žmonėms įdomiausia bus visai ne tai,
ką aš dariau, ką tiesiog mokėjau daryti.
Kur man pavyko pasiekti pačią viršūnę.
Aš nežinojau, kad labiausiai žmonėms patiks
trankyti mane kaip sumautą pinjatą,
knisantis po mano lovos reikalus.
Dieve, kam iš viso reikėjo vargintis su tomis žiniomis?
O su kuo miega jūsų siuvėja?
Ar jos meilužis - padorus?
Ar svarbiau, jog ji pasiuvo tinkamas kelnes?
Man įgriso teisintis.
Arba lipkit į Aleks Levi traukinį arba likite stotyje.
Galima jūsų pagalbos?
- Taip? - Kodėl taip ilgai?
- Siaubas. - Taip.
Jei turėčiau draudimą, ar tektų tiek laukti?
Sakiau, kad tai čia niekuo dėta. Mums trūksta darbuotojų.
- Atleiskite. - Aš tuoj.
- Aš pirmas laukiau. - Aš suprantu.
Ji ieško brolio.
Mes ribojame lankytojų patekimą, bet aš jums padėsiu, kai ateis jūsų eilė.
Jūs nesuprantate. Man iš čia skambino ir pasakė,
kad mano brolis - reanimacijoje, bet aš nežinau, ar tai jis.
Turiu jį pamatyti.
Palaukite. Arba išeikite. Kitos išeities nėra.
Jei mano žmona anksčiau nesirgo kovidu, bet dabar serga.
Mes čia laukiam visą amžinybę!
- Absurdas! - Pone, aš tuojau...
TIK SU LEIDIMAIS
- Atleiskite, ką jūs čia veikiate? - Ieškau savo brolio.
Ne, jums čia negalima. Išeikite.
- Kvieskite apsaugą! - Halai!
Aš nevartojau, prisiekiu Dievu, Bredle, aš nevartojau.
Ačiū Dievui, tu - gyvas.
- Kas atsitiko? - Įsivėliau į muštynes.
Mane sumušė.
Aš ant tavęs siaubingai pykstu, bet džiaugiuosi, kad tu - gyvas.
- Atleisk man. - Aš tavęs nepaliksiu, girdi?
Pažadu.
Aš myliu tave, Bredle.
Niekšeli tu. Kaip tu mane išgąsdinai!
Dieve.
NAUJAI PATVIRTINTŲ KORONAVIRUSO ATVEJŲ 600+
AUGA MIRČIŲ ATVEJŲ SKAIČIUS
Spėju, visi sutiksime, kad pasaulis atsidūrė ties kryžkele.
Gyvenimas atsisuko į mane savo griežtąja puse.
Žvelgdama į save, klausiu,
kuo iš tiesų aš noriu būti?
O tada pažvelgiu į veidrodį
ir klausiu, ar dabar iš tiesų tokia esu?
Manau, daug žmonių darys tą patį.
Bent jau turėtų.
Pasaulyje visada bus bėdų.
Jūsų gyvenime visada bus sunkumų.
Bet gyvenimas... Toks gyvenimas, suprantat?
O aš - gyva.
Bent jau manau, kad esu gyva.
Aš išties...
vis dar čia.
Žinote, ir jei jūs dar tai žiūrite,
tikiuosi, jūs irgi gyvi.
Aš tikrai tikiu, kad mes laimėjom kosminėj loterijoj,
kad atsidūrėme čia ir dabar.
Ir tikiuosi, mes sužinosim, ką tai reiškia.
Per šiuos metus jūs visi man tapote brangūs,
ir noriu jums padėkoti iš pačios širdies.
Todėl likite saugūs ir mąstantys.
Ir mes...
pasimatysim vėliau.
Išvertė Egidija Namavičė