Á, itt vannak! Remek.
Asszonyom! Miss Lister van itt.
Közönséges.
Miss Walker!
- Miss Lister! - Hogy van?
- Mit óhajt? - Ma átruccanok Yorkba.
Azon tűnődtem, küldene-e velem valamit.
- Azt szeretném... - Levelet. Süteményt. Kedves üzenetet.
Tudni, hol van az unokahúgom.
- Mikor tér haza? - Elmagyaráztam...
Semmit sem magyarázott el.
Elmagyaráztam számos alkalommal,
hogy Miss Walker igyekszik dr. Belcombe tanácsát követni,
és az ismerős környezettől és rutintól való átmeneti elszakadás
elengedhetetlen része a kezelésének.
Már több mint egy hónapja távol van! Nem tudjuk, hol van, és egyebet sem!
Az ilyesmi időbe telik.
És a panaszának kényes természete diszkréciót követel. Ez minden.
Nagyszerűen érzi magát. Nem vágyik vagy nincs szüksége
a vélemények állandó áramlására,
amely alááshatja dr. Belcombe erőfeszítéseit.
Ennek okán pillanatnyilag jót tesz szegény lánynak, ha békén hagyják,
és egy ideig az orvos gondjaira bízzák.
Ön elszakította őt a családjától!
Elszigetelte az ismerőseitől!
Miss Walker a saját akaratából van ott.
Én csak segédkeztem terve megvalósításában.
- Ön... - Én kedves voltam az unokahúgához.
Megérti,
hogy Miss Walker döntését illető legcsekélyebb rosszallás is
szabotálhatja a kezelés jótékony hatását?
Egyetlen kedves szó, egyetlen derűs gondolat ugyanakkor
jókedvre derítené.
Tudja, Miss Walker, hogy mikor Miss Walker Skóciában volt,
és erről én magam is alig pár hete értesültem,
Sutherland kapitány ezer fontot kapott tőle?
A kapitány hozzá akarta láncolni őt a sótlan kuzinjához,
és még arra is rávette Miss Walkert, hogy váljon meg ezer fonttól!
Nem vitték el őt orvoshoz, ahogy a kapitány ígérte!
Sajnálatos módon kihasználták őt,
ezért Miss Walker elhatározta,
hogy új végrendeletet ír.
Új végrendeletet? Hogyhogy?
Mr. Priestley volt az egzekutorja, de most engem bízott meg vele.
Természetesen elvállaltam.
Nem engednék neki, hogy átírja. Az elmeállapota...
Dr. Belcombe úgy véli, kellően jól van hozzá.
Az unokahúgom miért önnel vitatja ezt meg?
Miért nem a saját családjával?
Kedvel engem.
Egy célom van a kérdést illetően, Miss Walker.
Pontosabban kettő.
Mindkettő őszinte.
Szolgálni egy barátot, ahogy tőlem telik,
és segíteni őt az egészséghez és boldogsághoz vezető úton.
Ön, asszonyom,
még szembe találhatja magát a családunkkal,
mert nemcsak rólam van szó,
hanem Edwardsékról, Priestley-ékről és Rawsonékról is.
Még úgy találhatja, asszonyom, hogy túl nagy fába vágta a fejszéjét.
GENTLEMAN JACK 2. ÉVAD 1. RÉSZ
- Asszonyom! - Jó reggelt!
- Jó reggelt, asszonyom! - Az új klozet. Pompás.
Argus...
- Jó reggelt! - Jó reggelt, asszonyom!
Itt egy üzenet Mr. Parkertől
és egy Mr. Holttól. A bányából.
Jó reggelt!
- Elegük van a robajból. - Elegünk van a robajból!
- Ezt mondtam. - Hálás leszel érte,
ha a tűz nem füstöli tele a szobát, és saját klozeted lesz.
- Neked is! - Kinek?
- Igen! Washington megérkezett? - A dolgozószobádban vár.
Beszélnünk kellene Cordingley-ről.
- Aztán bemegyek Halifaxbe. - Cordingley-ről?
Elkísérlek Halifaxbe, ha gyors leszel.
Estére Yorkban kell lennem.
Mikor indulsz? Fel kell szaladnom Holthoz.
Találkozzunk fent az Old Banken, mondjuk, tíz perc múlva!
- Jó reggelt, Washington! - Ennek örülni fog.
Staups eladó.
A ház, a melléképületek, a Stump Cross fogadó, a Spiggs bánya.
Mind itt van a közelben. Szamárság volna elszalasztani.
- Kit bíztak meg? - Carrt.
- Mennyit kér érte? - 3500-at. Annyit kapni fog érte.
Beszélek Mr. Parkerrel.
Mr. Mitchell megküldte az értékbecslését a Crow Nestről,
amit Miss Walker kért. Postázhatom neki Yorkba, vagy...
Nem! Majd én elviszem neki. Ez minden?
- Jó reggelt, Mr. Mann! Holt itt van? - Az irodában melegszik, asszonyom.
Tisztázzuk, asszonyom. Abban a hitben voltam, hogy Holt kiásatja a vízaknát.
Hogyhogy? Így van.
Minket a tárna kifúrására béreltek fel. Vízaknáról nem volt szó.
27 méteres, kétszer értünk vizet.
Azt hittem, Mr. Holt kézben tartja a dolgot, de... mégsem.
Ugye, tudja, hogy iszik?
Jó reggelt, Miss Lister!
Mr. Holt! Mr. Mann most szólt, hogy ön nem ásatta ki a vízaknát.
- Még nem, asszonyom. De intézkedem. - Hetekkel ezelőtt megbeszéltük.
A tárnával együtt kellett volna kiásni.
Amikor azt mondtam, júliusra elkészül a bánya,
feltételeztem, hogy már ássák a vízaknát.
Ha meg akarja fékezni a vizet, és Mr. Rawson ellen fordítani,
alaposan kidolgozott tervre van szükség.
Meddig tart kiásni az aknát?
A Conery alá? Belevezetni a meglévő tóba?
Az 275 méter. Úgy három hónap.
Megfeledkeztem róla, asszonyom. Bocsánatot kérek.
Már emlékszem arra a beszélgetésre, most, hogy mondta.
Kiásathatom méterenként 5 shilling 6 pennyért.
De ezt nem tudjuk addig kifúrni.
Megtervezné nekem? A vágat vonalát, mélységét
és a szükséges kőmennyiséget.
- Igen. - Asszonyom!
Igen, megcsinálom.
Nem szeretnék még több ellenséget. Nem ebben az üzletben.
De nem engedhetek meg ilyen hibát.
Tudja, hogy a víz megfékezése
és Rawsonék birtokháborításának meghiúsítása
épp olyan fontos számomra, mint a szén.
Szedje össze magát!
- Cordingley... - Ne maradj le!
Unja már, hogy a munkások bepiszkolják a házat.
Nem tart örökké.
Aggódik, hogy azt gondolod, miatta csökken a színvonal.
"Két hetet mondtak, de két hónap lett belőle!"
Igen. Nos, a jó munkához idő kell.
Az egyik munkából következik a másik. És...
Miss Walker megbánná a költözést, ha kényelmetlen, huzatos volna a ház.
Van még valami. Látták őt. Cordingley-t.
Kéz a kézben Thomas Beech-csel.
Az inasod! Thomas Beech!
Kicsoda? Hol?
Én. Az istállóban.
- Kéz a kézben? - Igen.
Úgy mit?
- Mutasd meg! - Olyan...
- Olyan... romantikusan? - Igen! Így...
Nem tudták, hogy ott vagyok. A kis Hannah Booth-szal beszélgettem.
Ők csak ott ültek, sustorogtak, és bámulták egymás ajkát. Mint...
egy jegyespár.
De Beech megházasodik, ezért hagy itt minket.
Tudom!
- Cordingley az anyja lehetne. - Tudom!
Beszélek Cordingley-vel.
Mr. Washington szerint 3500 font tisztességes ár volna.
Tehet ajánlatot most is, mielőtt elárverezik.
- És fizessek rá? - Mr. Stocks is megvenné.
Azért, amiért ön:
Staups közvetlenül határos az ő földjével is.
Szeretném a birtokot, de nem fizetek magasabb árat.
Vállalom az aukció kockázatát.
Ez összefügg azzal, amiért idehívtam önt.
Mrs. Scatcherd augusztus végével kiköltözik a Northgate házból.
- A bérlete csak jövőre jár le. - De...
ez talán áldás álruhában.
- Hogyan? - Nos, így eladhatja.
Adjam el a Northgate házat?
Alig 17 év telt el Joseph bácsikám halála óta.
Ez elképzelhetetlen.
Lehetek őszinte önnel?
Az adósságai mostanra, nos...
Az "egekbe szöktek" talán túlzás.
És újdonsült lelkesedése a kölcsönök iránt...
Az üzletben gyakran csodálatra méltó a hazardírozás,
és mind tudjuk, hogy önnek van hozzá gyomra. De...
ha eladja a Northgate házat,
rendezheti az adósságait, és lenne tőkéje, amit befektethet.
Northgate a városban van, így megadnának érte 8000-et is.
Ebből megvehetné Staupsot meglehetősen könnyedén.
Láttam, ahogy kitántorog. Tántorgott...
- Eugénie! Bepakoltál? - Én csak...
Thomas! Menj az Old Cockba, kérj Mr. Peacocktól
egy levélhordót és lovakat legkésőbb három órára!
Nem a fivérének segít?
- Úgy volt. - Rachel!
A néném odafent várja, hogy megcsinálja a lábát.
Elizabeth!
Meglátták magát, úgy tűnik.
Kéz a kézben Thomas Beech-csel. Az ok nem érdekel.
Ha egy házvezetőnőt meglátnak kéz a kézben egy inassal...
Egy 20 évvel fiatalabb inassal, aki rövidesen itt hagy minket,
bár nem szolgál itt túl régóta. Ez sajnos...
"infra dignitatem". És...
És nem akarok többet hallani róla.
Igen, asszonyom. Elnézést kérek. Köszönöm.
Levele jött. Miss Marian azt mondta, tegyem az asztalára, asszonyom.
Úgy vélte, Mrs. Lawton írta.
"Infra dignitatem"? Én?
Legdrágább Freddym! Szüntelen rád gondolok.
Forrón és szívből szeretlek.
A viszontagságaink ellenére a szívem nem lett hűtlen hozzád,
és mint régen és mindörökké, a te örömöd az enyém is.
Remélem, Steph jó hírekkel szolgál a Yorkban pihenő kis barátnődről.
De az emlékek örömei még meglátogatnak,
és arra késztetnek, hogy ne siettesselek ez ügyben.
Ne kösd le magad túl hamar vagy túl szorosan!
Amit arról mondtál, hogy működhet Miss Walkerrel,
kétlem, hogy rád nem volna igaz.
Benned van erő, hogy azt tégy az elméddel, amit akarsz...
Mindazonáltal nincs okod arra,
hogy másokkal együtt ne profitálj a "késő bánat ebgondolat" maximából.
Tessék!
Miss Lister van itt, asszonyom.
Hogy vagy?
Köszönöm, Lucy.
Kívánja, hogy tálaljak, asszonyom?
Éhes vagy?
Mindig.
Igen, köszönöm, Lucy.
Mrs. Bewley a szomszédos lakosztályban szállásolt el éjszakára.
A néném tud arról,
mit tettem magammal Skóciában?
Nem.
Dehogyis.
Honnan tudhatná?
Talán Elizabeth írt neki, és említett valamit.
Nekem nem ez volt a benyomásom. Kétlem, hogy Elizabeth megírná.
Mrs. Priestley látta. Neked nem szóltam róla.
A kocsiban Skóciából hazafelé jövet.
Szóvá tette?
Igen.
Mondtam, hogy nem az, aminek hiszi, de lerítt az arcáról, mit gondol.
De persze, az volt. És az emberek pletykálnak.
A családom pletykál.
Sok időt töltöttem Cliffhillben,
és egyszer sem merült fel bennem, hogy a nénéd bármit is tudna.
Csak...
Tudod, hogy felhasználják ellenem, ha tudják.
Előbb velem kell megbirkózniuk.
Nem érdemellek meg.
Mondd, hogy haladtok Steph-fel?
Egyre jobban.
Ajánlott egy rajztanárt, Mr. Brownt. A perspektivikus ábrázolást tanulom.
És azon gondolkoztam, hogy veszek egy pónit.
Évek óta nem lovagoltam, de dr. Belcombe szerint remek ötlet.
Volna hely, hogy tartsak egyet? Shibdenben?
Persze!
- Kijavítottad a levelemet? - Igen.
A franciát.
Elhoztam Galignani párizsi útikalauzát, hogy átnézd.
- Tényleg elutazunk? - Igen.
És miután hazatérünk,
odaköltözöl hozzám Shibdenbe.
Elhoztam a birtokod könyvelését.
Átnézhetem veled.
Ha szeretnéd.
Az üzlet megkívánja, úgy hiszem,
a kitartást.
Igen?
Az állandóságot.
Ezt, valamint az alapos ismeretét... a pontos adatoknak.
Minél jobban ismered a birtokod és a könyvelést,
annál többet nyerhetsz a földedből.
És... mindezen túl...
az egész annyira... lenyűgöző.
Igen?
Elhoztam Mr. Mitchell értékbecslését, amit a birtokaidról készített.
Hogy összevessük Washingtonéval.
Aztán tényleg írnod kellene Elizabethnek a birtok felosztásáról.
Aztán mindketten módosíthatjuk a végrendeletünket.
Nem vinnéd őt haza pár napra Halifaxbe?
- A párizsi út előtt. - Megtehetem. Miért?
- Hogy megnyugodjon a családja. - A törzs.
Hogy lássák őt.
Lássák, hogy jobban van, és nincs rejtegetnivalónk.
Történt valami?
Mr. Charles Priestley itt járt. Négy napja.
Bizonyos Mr. Edwards küldte. Pye Nestből.
"A család nem tudja, hol van, és a szolgái nélkül távozott."
Biztosítottam őt, hogy nagyon jól gondját viselik,
hogy diszkrét, kifogástalan helyen szállásolták el,
és hogy saját akaratából kérte a segítségem.
Kiváló válasz.
Bizonyára úgy hiszik, védelmezik őt, de nem.
Gyermekként kezelik.
Ha látják, hogy ő akar itt lenni, és ez jótékonyan hat rá,
ráébrednek, hogy képes dönteni.
Felvetem neki.
Talán az is jót tenne neki, ha volna társasága.
Itt, Yorkban. Fejlődne az önbizalma, a társalgási készsége.
Mrs. Norcliffe meghívott Langtonba szerda estére és éjszakára. Elmegyünk.
Pompás.
Elmegyünk a rievaulx-i apátsághoz rajzolni, és onnan Langtonba.
Isabella is ott lesz?
Szent egek! Nem!
Nem tenném ki őt Tibnek. Még nem.
Fel kell készülnünk a jó öreg Tibre.
Épp Croftban van.
Csak Mrs. Norcliffe, Norcliffe őrnagy és Charlotte lesz ott, úgy hiszem.
Mennem kell. Felveszek egy új inast.
- Neve? - Clayton. James.
- Életkora? - Mi köze hozzá?
Huszonnégy. Házas. Hat gyerek, négy élő.
- Anglikán... - Asszonyom!
Mr. Hepworthnél voltam tanonc a Hob házban.
Négy évig szolgáltam. Négy nagyon boldog évig.
Majd Beningbrough-ba mentem.
Szép lány.
Neve?
- Matthew Avison. - Hogy?
- Neve? - Samuel Fielding.
- Életkora? - Tizenkilenc.
Huszonöt, asszonyom.
Huszonhét.
Olyasvalakit keresek, aki udvarias, őszinte, józan,
jó magaviseletű, megbízható, aktív, szolgálatkész.
Aki tökéletesen érti inasi teendőit,
tisztán tartja a kocsimat, és házimunkát végez Shibdenben.
Javasolhatnék erősebb árnyékolást a boltívek alatt?
Nem. Figyelje meg, hogy követi az ívet!
Három nagyon jó csók múlt éjszaka.
Azt mondta, sosem volt még ilyen jó.
De bármily fesztelen és szerelmes is éjjel az ágyban,
semmi sem hagyja el a száját a nappal.
Ami azt illeti,
nappal oly szemérmes,
és oly kellemesen különleges.
Olyannyira, hogy én...
igencsak elégedett vagyok vele,
és remélem, kijövünk majd egymással.
Norcliffe! Vidd ki a kutyát!
Nem csinál semmit, mama! Igen.
Kezeket fel!
Fisher! Vidd ki a kutyát!
- Mit gondol rólunk Miss Walker? - Miss Walkert nem zavarja.
Kedveli Nerót.
A lépcsőn mélyre ható diskurzust folytattak
mindenféle fénylő dolgokról.
Sokszor jobban kijövök az állatokkal, mint az emberekkel.
Jól mondta, Miss Walker. Jól mondta.
Remélem, éhes, Miss Walker!
Mrs. Briscoe több ételt készít a kelleténél, mikor társaságunk van.
Bizonyára úgy hitte, Tib is itt lesz.
A nagy... nagyobb nővérem
annyit eszik, mint egy szamárménes. Találkozott vele?
Isabellával? Nem.
Nos, szerencséje van. Ő egy emberevő szörnyeteg.
Nagyon szeretem őt, de...
16 guenea-vel tartozik egy jó barátomnak, és nem adja meg!
Pontosan. Elfogadhatatlan.
Az ember ne fogadjon, ha nem fizet, igaz, mama?
Meséltem Miss Walkernek a pónidról, Norcliffe.
Te el akarod adni a fakót,
ő pedig venne egyet.
Nerót? Nem. Túl zabolátlan, csak szolgáknak való.
Azt hittem, Nero a kutya.
Mind Nerók. Így könnyebb megjegyezni.
Megnézhetnénk a csődört, ha el akarod adni.
Kancát. Feltétlenül. Reggel az első dolgunk lesz.
Élénk! Ez az egy szó illik rá. Élénk és konok.
Ez két szó.
Egy dalért az öné lehet, ha tetszik önnek, Miss Walker.
Mert bármennyire is konok, kedvelem őt, és...
és repes a szívem, hogy jó otthona lesz.
Nem kedveled őt?
Nem utálom, csupán nem ismerem őt.
Beteg volt.
A betegsége miatt... csökkent az önbizalma.
Ezért látogatja Steph-et?
Miss Walker...
tébolyult?
Meg kellett birkóznia ezzel-azzal.
Mint időről időre mindenkinek.
Bánattal. Veszteséggel.
És nem mindig volt meg benne az, ami mindezek elviseléséhez kell.
Igen, mindez... űrt hagyott benne.
Olyannyira, hogy a családja, a rokonsága
nem mindig tudta, mit kezdjen vele.
- Nem igazán a te fajtád, igaz-e? - Szeret engem.
Szerelmes belém.
És én...
Te nem vagy belé szerelmes.
Nem azt mondom, hogy nem...
Nem ugyanúgy érzünk 40 évesen, mint 14 évesen.
Igaz?
Kedvelem őt.
- Meglehetősen. - Valóban?
Hiányzott nekem Koppenhágában.
Nem számítottam rá, de...
Azt hittem, hamar elfelejtem őt, de nem így lett.
Nem múlt el nap, hogy ne gondoltam volna rá.
Az ifjúság tündér látomásai elmúltak.
Mariana gondoskodott róla.
De vele...
boldog lehetek... legalább.
És...
működni fog.
Nos...
Én ezt a dolgot... még ízlelgetném.
Fokozatosan, ha neked lennék.
Idestova 18 hónapja "ízlelgetjük" egymást.
Tib tudja?
Mariana tudja?
Mariana tud Annről.
Erről a dologról nem.
Hogy haladnak?
Mindkét ülőkét előrébb húztuk,
hogy beférjen mögé a víztartály és a nyomószivattyú.
De így is nagyszerű lesz!
Nagyon leleményes, ahogy újra felöltődik vízzel,
és egyszerűen mindent elmos.
Egy nap minden házban lesz belőle.
Habár nem az én életemben. Én még mindig az erdőben szarok.
- Tudja, a lányunk esküvőjén... - Igen.
Ismeri Ben Sowdent, Sem bátyját. Ő is ott volt.
- Nem igazán. - Mindegy.
Az a helyzet, hogy Mary azt mondta, Ben írt neki, hogy látta Samet.
- Hol? - Épp ez az.
Az esküvőn Ben azt mondta nekem, nem tud írni, és nem látta Samet.
Mary miért mondta ezt?
Tudta, hogy a disznóólba zárták?
- Kicsoda? Ki zárt kit a disznóólba? - Mielőtt eltűnt.
Dick! Gyere ide, fiam!
Meséld el Mr. Washingtonnak az a veszekedést Sowdenéknél!
- Sammel? Részeg volt. - Ez a fiú tiszta kék-zöld volt.
Megütötte Maryt,
úgyhogy egy székhez kötöztük, és beraktuk a disznókhoz.
Miért?
Mert disznóként viselkedett. Mindenkit megijesztett.
- Mocskos gazember. - Aztán?
- Semmi. - Láttad őt azóta?
Nem.
- Jó reggelt! - Jó reggelt!
Joseph! Kaptam egy üzenetet Miss Listertől Yorkból.
Ülj fel a futókocsira holnap!
Miss Lister háromra vár a yorki Black Swanban.
- Engem? - Ne libériában menj! Köznapi ruhában!
Maradj elfoglalt, maradj vidám!
Csak kellemes dolgokra gondolj! És írj nekem! Franciául.
- Bepakoltunk a kocsiba, asszonyom. - Aztán... fel a fejjel!
Aztán írj a nővérednek,
és kérd a birtok hivatalos felosztását! Rendben?
Mi lesz Crow Nesttel?
Elgondolkodtál azon, hogy kiadd egy bérlőnek?
Tudom, hogy ez...
Ez nagy döntés. Ott nőttél fel.
De hamarosan új otthonod lesz, és Crow Nest mindig ott lesz.
Nincs értelme, hogy üresen álljon, és ne jövedelmezzen neked.
Csak... nem vagyok benne biztos, hogy ez a jó alkalom arra, hogy...
- Hogy? - Hogy...
Hogy megtegyem, kiadjam, vagy írjak Elizabethnek.
A birtok felosztása nélkül nem írhatsz új végrendeletet.
Én csak akkor írhatom át a sajátomat, ha te is átírod a tiédet.
Muszáj hivatalosan felosztani,
hogy mindent átgondoltan oszthass el. Igazságosan.
Haladéktalanul.
Hogy végleg elkötelezhessük magunkat egymás mellett.
Én csak... félek, nem ez a megfelelő alkalom,
hogy dacoljak mások véleményével. A nagynéném nehéz eset.
A szándékainkat minden érintettel tisztáznunk kell.
A közvélemény tisztelete mindenkitől elvárható, de...
mindenek előtt önmagunkat kell tisztelnünk.
És egymást, és...
azt, amit akarunk.
Én csak... arra gondolok, ha írok Elizabethnek, én...
Nem hiszem, hogy akár egyetlen sor is
elkerülheti Sutherland kapitány figyelmét.
A nővérem fog szenvedni, ha kellemetlenség adódik.
Nem tudom... Nem fogom siettetni. Semmit.
Ugyanaz a köntörfalazás! Oda-vissza!
Bárcsak volna bátorsága elkötelezni magát,
hogy bízhassak benne!
Valóban komolyan gondolja, hogy egyek vagyunk szívben és pénzben?
Joseph! Pompás! Szép munka.
Ez itt Nero.
Szeretném, ha hazalovagolna vele Shibdenbe.
Tessék?
- Tud lovagolni? - Mostanában nem.
- Mi a gond? - Nem tudom az utat.
Dehogynem! Onnan jött. Bízzon magában!
Sosem jártam Halifaxen túl, illetve csak egyszer.
És most Yorkban vagy! Kitágul a világ.
Maradj ezen az úton! Kövesd a leedsi postakocsit!
Dringhouses, Tadcaster és Leeds. Ott kérdezz rá, melyik a halifaxi út!
Ha kétségeid vannak, kérdezd meg mástól is! Lóra!
- Kétlem, hogy ez jó ötlet. - Kaptál pénzt a húgomtól?
- Igen. - Jó. Nem kell sietned.
Ha szükséges, szállj meg Leedsben a Old White Horse fogadóban!
De holnap reggel kilencre légy Shibdenben! Megértetted?
Miért én? Thomas ismeri az utat.
- Pimaszkodsz velem? - Nem, asszonyom.
- Hány éves vagy? - Tizenkilenc.
Tizenkilenc! Makkegészséges vagy, és vág az eszed, mint a borotva!
Semmi sem fog ki rajtad. Indulj!
Igen.
Szerinted Miss Walker jobban illik hozzám társként,
mint Mrs. Lawton?
Kedvelem Miss Walkert. Apa is.
Nincs senki, akinek jobban örülne, ha hozzánk költözne.
Komolyan?
Mrs. Lawtont nem kedveled?
Ő sokszor elkeserített téged az évek során, nem? Így vagy úgy.
Aztán mindig visszaférkőzött a kegyeidbe.
Tessék!
Mióta köhögsz?
Miss Catherine Waterhouse-nak kezdődő tüdőbaja van.
Hallottam.
Gyere ide!
Mondd, hogy "Á"!
Túléled.
Ez lesz a próbaüzem Miss Walkerrel, ha vendégül látjuk a párizsi út előtt.
Még maga sem tudja, mit akar.
Miért? Persze, a törzs.
Nem a látogatásról, nem is a költözésről van szó.
Sokkal inkább a tartós elköteleződésről.
Vonakodik kiadni Crow Nestet.
Én megértem, ott nőtt fel, de...
Isten szerelmére, nem állhat üresen, mint egy mauzóleum!
És ott van még...
a másik dolog is.
Szeretnénk átírni a végrendeletünket.
Biztosítjuk egymásnak birtokaink holtig tartó haszonélvezetét.
Shibdenét?
- Igen. - És Crow Nestét? Ő beleegyezett?
Miután Crow Nestet felosztották Elizabeth és közte,
és tételesen írásba foglalható lesz, igen.
Csak nem ír a nővérének, hogy...
elindulhasson a dolog.
Ez aztán a... fejlemény.
Sosem lesznek gyerekeink.
Ezért meg kell védenünk egymást.
Olyan lesz, akár a házasság.
Ha előbb halok meg,
Shibdent akkor is a swansea-i Listerek öröklik, csak örülnék,
ha a birtok halálom utáni években, ha és amikor az...
bekövetkezik, olyasvalakié lenne, akivel együtt éltem.
Már hetek óta viselem.
Húsvétkor adta nekem, és én...
adtam neki egy ónixgyűrűt.
Bár örülnél a boldogságomnak!
De... azt mondod, még mindig balul üthet ki a dolog?
Nem.
Erre nem gondolhatok.
Higgadtnak kell maradnom.
Bíznom kell benne.
Ő olyan... törékeny.
Nem is tudom. Úgy vélem, legbelül nagyon is... nagyon akaratos.
Shibdenben fog lakni? Miért?
Az orvos utasítása.
- Meglátogatja önöket. - Szerencsések vagyunk.
Azután mi lesz? Visszamegy Yorkba?
- Mennyi időre? - Az orvos mondta Shibdent?
Az orvos azt mondta, ne legyen egyedül Crow Nestben.
Nos, a kettő nem ugyanaz.
Úgy van! Itt is lakhat.
- Utána mi lesz vele? - Itt?!
Csak ámulok és bámulok, Miss Walker. Lakhat itt?
Miss Walker kérte, hadd lakjon itt.
- Mikor? - Két éve.
- Mikor? - Mielőtt hazaköltöztem.
Miután meghalt a bátyja.
Elmesélte. Ön elküldte őt, mondván: "fiatal és idős nem illik össze".
Az elevenébe vágott. Épp, amikor úgy maga alatt volt.
Attól tartok, nem kíván ide jönni a történtek után.
Utána mi lesz? Mennyi ideig kell dr. Belcombe-bal maradnia?
Előbb-utóbb hazatér Crow Nestbe.
Dr. Belcombe rossz ötletnek tartja.
Egyedül azokkal a szomorú emlékekkel.
Épp ezért megkértem, hogy éljen velem Shibdenben.
Hogyne! Nem volna mégis jobb
megkérni az egyik Miss Atkinsont, hogy költözzön hozzá Crow Nestbe?
Ha amiatt aggódnak ilyen nagyon, hogy egyedül marad.
Miss Walker mindent megtesz Atkinsonéknak.
Nem jó ötlet, hogy odaköltözzenek.
Nem. Ez a terv nagy valószínűséggel beválik.
Bizonyára megvitatja önökkel, ha itt lesz.
Nincs rejtegetnivalója.
Épp ellenkezőleg.
Tudta ön, Miss Walker,
hogy Mr. Ainsworth meglátogatta Miss Walkert Skóciában?
Én mindig is kedveltem őt.
Kéretett.
Igen. Foglaljon helyet!
Szóval... George Naylor
8000 fontot ajánlott önnek a Northgate házért.
De a birkalegelőre is igényt tart.
Nem.
Rendben, akkor Isaac Green.
Ismeri őt? Ő is 8000-et ajánl. Csak a házért, a birkák nem érdeklik.
De ő most csak 1000 fontot fizetne, a többit...
- Nem. - ...4 év alatt...
- Nem. - ...négyszázalékos...
Nem.
Tehát aukcióra bocsátjuk a házat.
A kikiáltási ár 9500 font. A birkalegelővel együtt.
Jól van.
A Staupsot jövő hétfőn árverezik el a White Lionban.
Megveszem, akár elmegy a Northgate, akár nem.
Drága Anne-em! Nézd el nekem, hogy nem franciául írok,
de el akarom csípni a levélhordót.
Küldök egy üveg szederszirupot Mariannek,
remélve, hogy enyhíti a köhögését.
Mrs. Bewley üdvözletét
és ezt a csokor spárgát küldi a nénédnek. Jót tesz neki.
Drága teremtés.
Számolom a perceket, amíg visszatérsz.
Még vívódom Crow Nestet illetően, és félek írni a nővéremnek, de...
bízz bennem! Nem okozok csalódást.
Nincs senki a világon, akire jobban hallgatnék, mint rád.
Gyere vissza hamar, mert nélküled unatkozom,
és akarlak téged... ezer módon.
Mindenestül a te Ann Walkered.
Tisztelt uram! Rendelek öntől egy ezüst viaszpecsétet,
amit átveszek öntől, amikor 20-án Yorkba utazom.
Szeretném, ha pecsétet díszes felirattal látná el,
és a következő mottót írná rá: "Foi est tout".
A hit minden.
Boldog születésnapot!
Olyan figyelmes vagy!
Olyan okos vagy. Olyan kedves.
Ez annyira illik hozzád. És hozzám is.
Van egy ötletem Crow Nest kapcsán.
Csak javaslat, átmeneti intézkedés.
Mit szólnál ahhoz, ha odaköltöznél Shibdenbe,
Mr. Washingtonék pedig Crow Nestbe? A személyzeti lakrészbe.
Úgy, mint gondnokok.
Csak, hogy szellőztessék és lakják a helyet.
Ez jó irányba terelheti a dolgokat számunkra. Mindkettőnk számára.
Anélkül, hogy túl nagy feltűnést keltenénk.
Átgondolhatom?
Természetesen.
- Megjöttünk! - Jól utazott?
- Pompásan. - Feltartóztattak Leedsben, de...
- Köszönöm! - Szívesen látjuk.
- Lister kapitány! Hogy van? - Egész jól.
- Ön hogy van? - Nagyon jól. Köszönöm!
- Hol a nénénk? - Az emeleten. Ő is mindjárt jön.
- Köszönöm a szirupot. - Segített a köhögésén?
Úgy hiszem. A betegségek mindig elhúzódnak.
- Dr. Belcombe... - Jo!
- A jó étrend... - Ép testben ép lélek.
- Halljuk! - Mi mást csinált még Yorkban?
Olvastam. Friss levegőn voltam. Elfoglaltam magam.
Azt tettem, amit Anne mondott.
- Testmozgás, agytorna... - Remekül fest.
Meg kellene látogatnia a nagynénjét. Aggódik önért.
Az első dolgom lesz.
Ki is mondta nekem? Kit hívattak, Jeremy?
Mr. Sunderland volt az, vagy Mr. Musgrave. Vagy dr. Day.
Nem lehetett dr. Kenny. Őt nem hívatjuk többé.
- Koppenhága óta nem. - Mit mondott neked?
Hogy Miss Walker aggódik Miss Walkerért.
Nem tudták önről, hol van.
Tudták, hogy Yorkban van, de többet nem.
Megvettem Staupsot!
Fél órája ért véget az árverés a White Lionban.
Mr. Stocks kiszállt, amikor kínossá vált számára.
Megszereztem.
A Northgate-re tett legnagyobb ajánlat nem érte el a kikiáltási árat.
Több mint 3000 fonttal kevesebb, ami azt illeti: 6350 font.
Hacsak nem adja el ezen az áron...
- Nem. - Nem. Nos...
Mihez kezd? Keres egy új bérlőt?
- Vagy szállodává alakítom át. - Parancsol?
A város terjeszkedik,
nőni fog a kereslet az ilyesfélék iránt.
Igen, de...
Bizonyára jelentős kiadásokkal járna, és még több hitellel.
Tudja, hogy minden nap minden órájának minden percében,
miközben mi itt beszélgetünk, Christopher Rawson még mindig...
lopja a szenem?
Rendben, de mi köze ennek a...
Ha azt látja, hogy pénzt költök, remélhetőleg előbb-utóbb
elgondolkozik azon, kigúnyoljon-e így, a következmények vállalása nélkül.
Örülök, hogy nem kelt el.
Gyengeségnek tűnt volna.
A hálátlanság!
Ez az, ami olyan megdöbbentő!
Megígértem apádnak a halálos ágyán,
hogy gondoskodom rólad, és megteszem érted, amit tudok.
Te jó ég! Nem volt egyszerű.
Az ember nem szűnhet meg törődni a másikkal,
ha az nem tud illő módon viselkedni.
De eljön egy pont, eljön az idő,
amikor az embernek azt kell mondania: ami sok, az sok!
Órákon át csak aggódtam érted. És most ez?!
Fogadtam ezt a...
akármi is ő... nőt
itt, a házamban, ebben a szobában!
És még ő prédikált nekem!
Te nem látod, vagy nem akarod látni,
hogy nevetség tárgyává teszed magad
azzal, hogy közöd van hozzá! Azzal, hogy egyáltalán vele látnak!
Tiszteletreméltó földbirtokos hölgyek vagyunk...
Azt gondolod, hogy bárki,
aki kicsit is ismeri Anne Listert, elhiszi ezt?
Milyen volt?
Soha többé ne beszélj rólam a nagynénémnek!
Kérlek, soha többé ne beszélj így velem a szolgák előtt!
Ne haragudj!
Rajtad akarom legkevésbé kitölteni a haragom.
Tájékoztatni akartam őt,
ne vádoljanak azzal, hogy bármit is alattomban teszek.
Amikor együtt leszünk itt rendesen,
nem akarom, hogy azt mondják,
nem szóltunk a költözésről már a legelején.
Döntöttem. Igazad van.
Szerintem jó ötlet,
hogy megkérjük Washingtonékat, vigyázzanak Crow Nestre.
Komolyan?
Kitűzhetnénk a dátumot?
A párizsi útét? Csak, hogy haladjunk. Hogy már ott tartsunk.
Napokon belül elindulhatunk. Csak szólnod kell.
Ha hazatértünk, írok Elizabethnek
a birtok igazságos felosztásáról.
Megteszed?
Foglalok szobát a Meurice Hotelben, az a legjobb.
Mi a helyzet a te lakásoddal a Rue Saint Victoire-on?
Nem szállhatunk meg ott. Aprócska.
Megmutatom neked. Nevetséges! Nagyon szeretem, de...
A Meurice-ban kényelmesen leszünk.
Szeretlek!
Mrs. Priestley említette, hogy Fortrose-ban...
felkeresett Mr. Ainsworth.
Nem akartam látni őt.
Sutherland kapitány elküldte őt. Csak később jöttem rá,
hogy Alexanderhez akart adni.
Miért nem szóltál róla?
Azt hittem, megharagszol.
Még jobban, mint én, és...
megszakad a szívem, ha mérges vagy. Ezért nem szóltam.
De szép vagy!
Bizonyos fényviszonyok mellett?
Bizonyos fényviszonyok mellett.
Drága Marym, mivel a múltat nem lehet visszahozni,
érjük be mindketten a jövővel!
Magányos napjaim lassan véget érnek.
Az apám, néném és a húgom nagyon elégedettek a választásommal,
és Shibden minden bosszúságától megszabadultam.
Kétlem, hogy látjuk egymást a nyáron, elviszem a "kis barátnőmet" Párizsba.
Miután visszatérünk, odaköltözik hozzám Shibdenbe.
Miss Lister ugyanazt fogja mondani, amit én. Ez biztos.
- Mi folyik itt? - James egyből Thomas után érkezett.
- Nem akar használt libériát viselni. - Nem hordom más levetett ruháját.
Mr. Lowe átjön, hogy méretet vegyen, és rád igazítsa a libériát.
De hiszen tiszta!
Ez megszokott még a legelőkelőbb házakban is.
Zsugori!
Szedd össze a holmidat!
Kifizetem azt az egy napot, amit nem dolgoztál nekem,
és utána visszamehetsz Yorkba.
Tudtam, hogy rosszul döntök.
Ha 20 perc múlva még a birtokon vagy,
lelőlek birtokháborításért.
Joseph! Mit tudsz manapság a kocsikról?
Átragadt rám egy s más Thomasról.
- Megmutatta. - Kiváló!
Eljössz velem és Miss Walkerrel Párizsba.
Folytassák!
Anne!
Ha Joseph-et elviszitek Párizsba,
ki lesz apa lakája?
Én nem segíthetek neki öltözködni. Még meglátok valamit.
Volt egy fiú Yorkban.
Nem ért a kocsikhoz, és motyog,
máskülönben szalonképes és őszinte. Matthew...
...Avison. Írok Mrs. Williamsonnak, hogy küldje ide őt.
Tehetsz vele egy próbát.
Ugye, nem fogod lelőni?
Csak, ha muszáj.
Igen. Cordingley. Azt akarom mondani,
hogy teljesen félreértettem a dolgot Thomas és közte.
Thomas anyja meghalt, amikor Koppenhágában voltatok.
Akkor tudta meg, amikor hazajöttetek.
Csupán elmondta Mrs. Cordingley-nek, mennyire szomorú,
hogy az anyja nem lesz ott az esküvőjén, és... Cordingley csak...
megvigasztalta őt.
Halihó!
Miért nem szólt nekem az anyjáról?
Egy kicsit mind tartanak tőled.
Miért?
Nem tudom.
Elnézést!
- Elizabeth! - Igen, asszonyom.
Csak...
Nagyon finom volt a tegnap esti mazsolás puding.
Köszönöm, asszonyom!
Legdrágább Fred, buzgón imádkozom a boldogságodért,
amibe ha bárhogy beleavatkoztam, épp úgy átgázoltam a sajátomon,
mert egyedül téged szeretlek.
Csak te keltesz bennem olyan érzést, melyet máskülönben nem szívelek.
Van bennem egy húr,
amely sosem rezgett más érintésére, csak a tiédre.
E pillanatban oly kevéssé izgat a világ jövője,
mintha 24 óra múlva befejeződne a földi létem.
Minél többet tűnődöm a múlton, drága Marym,
annál inkább megdöbbenek viselkedésed ellentmondásai.
Hogy most ily mélyen gyászolsz, nagy csapás mindkettőnk számára.
Akármin is "mentél keresztül",
nehezen hiszem el, hogy felülmúlja a nyomorúságot és lelki bánatot,
mely nekem jutott,
és mely rám gyorsabban sújtott le, mint a villám.
Szánalomból és igazságosságból, Mary, jusson eszedbe ez!
Legdrágább Fred!
A kocka el van vetve, és Marynek ezt el kell fogadnia.
Legalább te boldog leszel,
és ő így megtanul azzá lenni, akinek nincs mit remélnie.
Testestül-lelkestül és örökké a te...
Marianád.
Magyar szöveg: Tukora Katinka Iyuno-SDI Group