Tu ste. Dobro.
Gospođo, gđica Lister je na vratima.
Vulgarno.
Gđice Voker! - Gđice Lister. -Kako ste? -Šta želite?
Danas idem u Jork pa me zanima želite li da ponesem nešto.
Ono što bih volela... - Pismo? Kolač? Toplu poruku?
...je da znam gde je moja sestričina i kada će se vratiti u Halifaks.
Kako sam objasnila... -Niste mi objasnili ništa. -Kako sam objasnila,
i to puno puta, gđica Voker želi pomno da sledi savet dr Belkomba,
a privremeno odvajanje od poznatog okruženja i rutine
smatra se nužnim delom lečenja. - Nema je već duže od mesec dana!
Niko od nas ne zna gde je. Ne znamo ništa. -Ovakve stvari traju.
A njeno stanje je delikatno i zahteva diskreciju. To je sve.
Jako joj dobro ide. I ne želi, a i ne treba joj,
neprestani dotok mišljenja koja mogu da poremete napore dr Belkomba.
Zbog toga je trenutno ispravno da sirota devojka, u tajnosti,
još neko vreme ostane pod njegovom brigom. -Odveli ste je od porodice.
Izolovali ste je od svih koje poznaje. - Gđica Voker je tamo svojom voljom.
Ja sam joj samo pomogla da ostvari svoj naum. -Vi...
Prema vašoj sam sestričini bila samo ljubazna.
Razumete li da, ako samo i natuknete da se ne slažete s njenim delima,
možete da sabotirate sve dobro što je već postignuto?
S druge strane, jedna topla reč ili poruka, jako bi je usrećili.
Jeste li znali da je gđica Voker, kad je bila u Škotskoj,
a što sam doznala tek pre nekoliko nedelja,
kapetanu Saderlendu dala hiljadu funti?
Nije mu bilo dovoljno što je hteo da je veže za svog dosadnog rođaka,
nego ju je ubedio da se rastane od hiljadu funti vlastitog kapitala.
Nije otišla zbog lekara, kako je obećao, nego da je iskoristi.
Stoga je sad odlučna da napiše novi testament. -Novi testament?
Kako? -Pa... G. Prisli je bio izvršilac testamenta,
a sad je zamolila mene da to uradim, a ja sam, naravno, pristala.
Nije sposobna za tako nešto. Zbog psihičkog...
Dr Belkomb je smatra sasvim dovoljno sposobnom.
Zašto s vama razgovara o tim stvarima, a ne sa svojom porodicom?
Sviđam joj se.
Imam jedan cilj u ovome, gđice Voker, a to je...
Dva cilja. Oba su transparentna.
Da joj pružim podršku i pomognem joj na putu do zdravlja i sreće.
Vi ćete, gospođo, saznati da ste sukobom s ovom porodicom...
Jer ne radi se samo o meni, nego i porodici Edvards, Prisli i Roson.
Saznaćete da je ovo prevelik zalogaj za vas.
DŽENTLMEN DŽEK
Dobar dan, gospođo. -Dobro jutro.
Dobro jutro, gospođo. - Novi toaleti. Sjajno!
Arguse.
Jutro! -Dobro jutro, gospođo.
- Stigla je poruka od g. Parkera,
kao i od g. Holta, iz okna.
Dobro jutro! -Dosta im je ovog lupanja. -Dosta nam je ovog lupanja!
Upravo sam to rekla. - Na kraju ćeš mi zahvaliti, oče.
Imaćete vatru koja sobu neće napuniti dimom i svako svoj toalet. Da.
Je li Vašington ovde? -U tvojoj kancelariji. -Moramo da razgovaramo...
O Kordingli. A onda moram u Halifaks. -Kordingli? Ići ću s tobom.
Ako budeš brza. Večeras moram da budem u Jorku.
Kad krećeš? Moram da skočim do okna kod Holta.
Možemo da se sastanemo na vrhu Old Benka za... 10 minuta?
Dobro jutro, Vašingtone. -Ovo će vam se dopasti. Stoups se prodaje.
Kuća, ekonomske zgrade, prenoćište "Stamp Kros" i ugljenokop Spigs.
Sve na vašem pragu. Bilo bi glupo da to neko drugi kupi.
Ko vodi prodaju? -Kar. -Koliko traži? -3500. I dobiće toliko.
Razgovaraću s g. Parkerom. -Evo procene imanja Krou Nest g. Mičela
koju je gđica Voker tražila. Mogu da joj je pošaljem u Jork ili...
Ne, ja ću je odneti. Je li to sve?
Dobro jutro, g. Man. Je li Holt ovde?
Greje se u kancelariji, gospođo. Samo da vam kažem,
imao sam utisak da će odvojeno da iskopa tunel. -Kako mislite? Tako je.
Angažovani smo samo da napravimo okno. Niko nije spominjao tunel.
Sad smo na 27 m i dva puta smo naišli na vodu.
Mislio sam da ima to pod kontrolom, ali očigledno nema.
Znate da pije, zar ne? -Dobro jutro!
Gđice Lister. -G. Holt. G. Man kaže da nismo iskopali tunel
za odvod vode.
Nismo još, gospođo. Ali sve je pod kontrolom.
Razgovarali smo o tome pre nekoliko nedelja. -Trebalo je da počnemo
kad i s kopanjem. Kad sam vam rekao da ćemo imati ugalj do jula,
mislio sam da je g. Holt već počeo da kopa tunel.
Ako želite da kontrolišete vodu i upotrebljavate je, protivno g. Rosonu,
jedini je način organizovana struktura ispod tla. -Koliko vam treba za tunel?
Ispod Konerija? Da izlazi kroz postojeće jerzerce?
To je 270 m. Tri meseca.
Bio je to previd, gospođo. Mogu samo da se izvinim.
Sad se sećam tog razgovora.
Mogu da ga iskopam za četiri šilinga po metru, ali...
Kasnićemo. Moramo da zatrpamo ovaj. -Možete li da uradite nacrt?
Linija tunela, dubina i količina kamena kojim ćemo ga podupreti?
Da. -Gospođo? -Da, mogu to da uradim.
Ne želim nepotrebno da stvaram neprijatelje. Ne u ovom poslu.
Ali ne mogu da priuštim ovakve greške.
Znate da je kontrola nad vodom i rešavanje Rosonovog ometanja poseda
podjednako važno kao i vađenje uglja.
Sredite se.
Dakle, Kordingli. -Drži korak. -Kaže da joj je dosta
da joj radnici unose prašinu u kuću. -Neće tako biti zauvek.
Brine se da ćeš misliti da standardi opadaju i da nema sve pod kontrolom.
"Dve nedelje pretvorile su se u dva meseca!"
Da, pa... Kvalitetan rad zahteva vreme. A jedan posao traži drugi.
Ne želim da žalim ako se gđica Voker useli, a kuća je puna promaje.
I još nešto. Viđena je. Kordingli. Ruku pod ruku s Tomasom Bičem.
Tvojim konjušarom! Tomasom Bičem. -Ko ih je video? Gde?
Ja! U štali! -Ruku pod ruku? -Da.
Kako tačno? Pokaži mi. -Ovako...
Na romantičan način? -Da! Kao...
Kao da nisu znali da sam tamo.
Bila sam kod Hane But. Oni su sedeli tamo, razgovarali
i gledali se u usne kao ljubavnici. - On se ženi za nekoliko nedelja.
Zato nas i ostavlja. -Znam. - Ona može da mu bude majka. -Znam!
Razgovaraću s njom.
G. Vašington misli da bi 3500 funti bila poštena cena.
Mogli biste sad da date ponudu, pre licitacije. -Da platim više?
G. Stoksu bi moglo da se dopadne, kao i vama.
Imanje Stoup se s druge strane graniči s njegovom zemljom.
Želim ga, ali neću da ga preplatim. Rizikovaćemo na licitaciji.
Ima veze s onim o čemu sam hteo da razgovaramo.
Gđa Skačerd je otkazala najam kuće Nortgejt. Odlazi krajem avgusta.
Ima ugovor do sledeće godine. -Ali... Pitam se je li to sreća u nesreći.
Na koji način? -Pa... Mogli biste da je prodate. -Da prodam kuću Nortgejt?
Nije prošlo ni 17 godina otkako je ujak Džozef umro. Nezamislivo.
Mogu li da budem iskren?
Vaše pozajmljivanje je postalo... Preterano je možda prejaka reč.
A vaš entuzijazam za pozajmljivanje je...
Rizikovanje u biznisu često je nešto čemu se valja diviti
i svi znamo da imate želudac za to, ali ako prodate kuću Nortgejt,
mogli biste da otplatite dugove i imate dovoljno kapitala.
Kuća Nortgejt je u gradu i mogla bi da postigne cenu od 8000 funti.
Time biste lako mogli da kupite imanje Stoup.
Videla sam je kako tetura... - Južin, je li moja kočija spremna?
Baš sam... -Tomase, pođi u "Old Kok" i reci gđi Pikok
da želim da poštar i konji budu ovde u 15 h.
Zar nije trebalo da pomažeš bratu? -Jesam. -Rejčel?
Moja tetka je spremna. Upravo je otišla gore.
Elizabet.
Viđena si. Navodno ruku pod ruku s Tomasom Bičem.
Ne želim da znam zašto, ali želim da kažem
da je slika nastojnice, zagrljene s lakejom koji je od nje mlađi 20 g,
koji će nas za nekoliko nedelja napustiti, iako nije dugo s nama,
njoj ispod časti
i da više ne želim da čujem ništa o tome.
Da, gospođo. Oprostite, gospođo. Hvala, gospođo.
Stiglo je pismo, gospođo. Gđica Marijen je rekla da ga stavim na vaš sto.
Rekla je da joj se čini da je rukopis gđe Loton.
Meni ispod časti?
"Najdraži Fredi, neprestano mislim na tebe.
Mnogo te volim. Uprkos svim usponima i padovima,
moje srce nije neverno i još, kako je i bilo i kako će i biti,
moja se sreća po tvojoj poznaje.
Nadam se da ti Stef prenosi vesti o tvojoj prijateljici u Jorku,
ali ja se još rado sećam svega i to me tera da ti kažem da ne žuriš
i da se ne ograničiš prerano, a ni prejako.
Ono što govoriš po pitanju funkcionisanja s gđicom Voker
čini mi se neistinito jer tvoj energičan karakter može sve.
Ipak, ne postoji razlog da, zajedno s ostalima,
ne bi profitirala od maksime 'Pogledaj pre nego što skočiš'."
Da?
Gđica Lister je stigla, gospođo.
Kako si?
Hvala, Lusi.
Želite li da vam donesemo večeru? -Jesi li gladna?
Uvek. -Da. Hvala, Lusi.
Gđa Bjuli te je smestila u apartman odmah pored mog.
Zna li moja tetka za ono što sam sebi uradila u Škotskoj?
Ne. Naravno da ne zna. Kako bi znala?
Ako joj je Elizabet pisala i rekla joj. -Nemam taj utisak.
Ne bih rekla da bi Elizabet to uradila. A ti?
Gđa Prisli je videla. Nisam ti rekla.
U kočiji, na putu nazad iz Škotske. -Da li se govorilo o tome?
Da. Rekla sam joj da nije ono što misli,
ali videla sam šta misli. A naravno da je bila u pravu.
Ljudi razgovaraju. Moja porodica razgovara.
Provela sam puno vremena u Klifhilu.
Nikad mi se nije učinilo da tvoja tetka zna išta o tome.
Znaš da će to iskoristiti protiv mene ako mogu.
Moraće prvo da se obračunaju sa mnom.
Ne zaslužujem te. - Reci mi kako ti ide sa Stefom.
Sve bolje. Ohrabrio me je da angažujem učitelja slikanja, g. Brauna.
Trenutno učimo perspektive.
I htela bih da nabavim ponija.
Godinama nisam jahala, ali dr Belkomb misli da je to sjajna ideja.
Da li bih imala gde da ga držim u Šibdenu? -Naravno.
I jesi li ispravila moje pismo? -Da. Francuski.
Kupila sam "Galinjanijev vodič kroz Pariz" da ga pogledamo.
Zaista ćemo ići? -O, da.
A kad se vratimo uselićeš se sa mnom, u Šibden.
Donela sam knjige tvog poseda.
Mogu da ih prođem s tobom ako želiš.
Ono što se u biznisu traži je postojanost.
Da?
Konstantnost. To i suvereno vladanje činjenicama i brojkama.
Što više razumeš svoj posed i knjige,
to više dobiješ od svoje zemlje.
I, uz sve ostalo,
to je takođe i fascinantno. -Je li?
Donela sam procenu tvog imanja g. Mičela.
Za poređenje s onim g. Vašingtona.
I morala bi da pišeš Elizabet u vezi podele imanja.
I onda obe možemo da promenimo testamente.
Da je odvedete nazad u Halifaks na nekoliko dana?
Pre putovanja u Pariz. -Mogla bih. Zašto? -Da umirite njenu porodicu.
Pleme. -Da je vide. Da vide da joj lečenje dobro ide
i da je sve kako treba. - Nešto se dogodilo?
G. Čarls Prisli je bio ovde. Pre četiri dana.
Poslao ga je g. Edvards iz Paj Nesta.
"Niko u porodici ne zna gde je ona i otišla je bez svojih sluga."
Rekao sam mu da je u vrlo dobrim rukama,
da je u diskretnom i besprekornom smeštaju
i da je svojom voljom tražila moju pomoć. -Dobar odgovor.
Siguran sam da misle da je štite, ali u stvari žele da je podetinje.
Kad bi videli da je sama odlučila i da postiže blagotvoran učinak,
shvatili bi da može da odlučuje. - Reći ću joj. -I pitao sam se
da li bi joj bilo od koristi da malo izađe među ljude u Jorku.
Da joj podigne samopouzdanje i konverzaciju.
Gđa Norklif nas je pozvala u Langton na večeru u sredu,
kao i da prenoćimo. Prihvatila sam poziv. -Savršeno.
I sutra je prvo vodim u opatiju Rivo da bi skicirala.
Hoće li Izabela doći? - Zaboga! Ne. Ne.
Ne bih joj nametnula Tib. Ne još. Do nje još moramo puno da radimo.
Ovog meseca je u Kroftu. Tamo će biti samo gđa Norklif, major Norklif
i Šarlot, koliko znam. Moram da krenem. Intervjuišem nove konjušare.
Ime? -Klejton. Džejms.
Starost? -Ko pita?
24 godine. Oženjen. Šestoro dece, četvoro žive dece.
Engleska crkva. -Gospođo? - Bio sam šegrt g. Hepvorta.
U kući Hob. Tamo sam bio četiri godine. Četiri vrlo srećne godine.
Zatim sam se zaposlio u Beningborou. Fina cura.
Ime? -Metju Avison. -Molim?
Ime? -Semjuel Filding. - Starost? -19 godina.
25 godina, gospođo.
27 godina.
Treba mi neko ko je pristojan, iskren, trezan, dobrih manira,
verodostojan, aktivan, uslužan.
Neko ko u potpunosti razume posao lakeja
i ko će kočiju održavati čistom i pomagati u kući Šibden.
Smem li da predložim više senčenja ispod lukova?
Ne. Primetite kako sledi krivu.
Tri sjajna poljupca sinoć. Rekla je da nikad nije bilo tako dobro.
I koliko je god otvorena i puna ljubavi u krevetu,
danju ne govori ništa slično.
U stvari, danju je toliko skromna i divno svoja
da ja...
Da sam jako zadovoljna s njom.
I nadam se da ćemo se dobro slagati.
Norklife, vodi tog psa napolje! - Ne radi ništa, mama. Da!
Ruke uvis! -Fišeru, izvedite psa.
Šta će gđica Voker da pomisli? - Ne smeta joj. Nero joj se sviđa.
Na stepenicama je već razgovarala s njim o svemu što sija.
Često je slučaj da se bolje slažem s ljubimcima nego s ljudima.
Lepo rečeno, gđice Voker.
Nadam se da ste gladni, gđice Voker.
Gđa Brisko pripremi malo više hrane kad imamo društvo.
Sigurno je mislila da će Tib doći.
Moja starija i veća sestra jede kao krdo magaraca.
Jeste li je upoznali, gđice Voker? - Izabelu? Nisam. -Imate sreće.
Ona je grubijanka. Jako je volim,
ali mom dobrom prijatelju duguje 16 gvineja. Ne želi da vrati dug.
Baš tako. Ne valja to. Ne kladi se ako nisi spreman da pljuneš novac.
Zar nije tako, mama? -Govorila sam gđici Voker o tvom poniju.
Želiš da prodaš sivog, a ona traži ponija. -Nera?
Ne. Pregrub je. Dobar je samo za slugu. - Zar nije Nero pas? -Svi se tako zovu.
Lakše je upamtiti. -Možemo li da ga pogledamo? Ako želite da ga prodate.
Nju. Naravno. Odmah ujutru.
Srčana je. Jedina reč za nju. Srčana i tvrdoglava. -Dve reči.
I jeftino ću vam je dati, gđice Voker, ako vam se svidi.
Iako je tvrdoglava, volim je i želim da ide u dobar dom.
Ne sviđa ti se? -Nije da mi se ne sviđa. Ne poznajem je.
Bolesna je. I zbog toga joj je samopouzdanje stradalo.
Zbog toga ide kod Stefa? Je li... Luda?
Imala je nekih problema, kao i svi mi s vremena na vreme.
Tuga, gubitak... Nije uvek znala dobro da se nosi s tim.
I da, zbog toga je prazna i njena porodica,
odnosno šira porodica, nije znala šta s njom.
Nije baš tvoja sorta, zar ne? - Voli me. Zaljubljena je u mene.
A ja...
Nisi zaljubljena u nju. -Nije da nisam.
Niko se od nas sa 40 ne oseća kao sa 14, zar ne?
Draga mi je. Dovoljno mi je draga. -Zaista?
Nedostajala mi je kad sam bila u Kopenhagenu. Nisam to očekivala.
Mislila sam da ću je brzo preboleti, ali nisam.
Svakodnevno sam mislila na nju.
Čarobnih vizija mladosti više nema. Marijana se pobrinula za to.
Ali s njom...
Bar mogu da budem srećna.
I...
Uspeću nekako.
Da sam na tvom mestu, pustila bih da se postupno stopi.
Stapamo se već 18 meseci.
Zna li Tib?
Zna li Marijana? -Marijana zna za nju.
Ne zna za ovo.
Kako ide? -Morali smo da povučemo oba sedišta napred
da bi rezervoar i pumpe stali pozadi.
Kad završimo, biće sjajno.
Jako mudro. Voda se sama puni i samo isperete sve.
Jednog dana će svaka kuća imati jedan.
Ali ne za mog života. Ja još moram da serem u šumi.
Znate za venčanje naše cure? - Da. -Da. Poznajete Bena Soudena.
Semov brat. Pojavio se. - Ne baš. -Kako god.
Meri mi je rekla da im je pisao da im kaže da je video Sema.
Gde? -U tome je stvar. Na venčanju. Ben mi je rekao da ne zna da piše.
I da nije video Sema. Zašto bi Meri rekla da jeste?
Znate li da su ga držali u svinjcu? - Ko je koga držao u svinjcu?
Pre nego što je nestao. Dik! Dođi ovamo. Reci g. Vašingtonu
o onoj tuči kod Soudena. - Sa Semom? Bio je pijan.
Momak je bio pun modrica. - Udario je Meri. Svi smo se udružili,
vezali ga za stolicu i stavili među svinje. -Zašto?
Zato što se ponašao kao svinja. Svi su se bojali. -Gnusni gad.
I onda? -Ništa. -Jesi li ga ponovo video? -Nisam.
Dobro jutro! -Dobro jutro, gospođo. -Džozefe!
Gđica Lister mi je pisala iz Jorka. Želi da sutra odeš tamo
i sastaneš se s njom u "Crnom labudu" u 15 h. -Ja?
Nemoj da ideš u uniformi. Obuci običnu odeću.
Zaokupi se nečim. Ostani vedra.
Misli samo na lepe stvari. I piši mi. Na francuskom.
Kočija je spremna, gospođo. -I onda...
Glavu gore. I onda piši sestri i zatraži zvaničnu podelu imanja.
Da? Šta je s Krou Nestom? Jesi li razmišljala o izdavanju?
Znam. Važna odluka. Tamo si odrasla.
Ali uskoro ćeš imati novi dom, a Krou Nest će uvek biti tamo.
Nema smisla da zjapi prazan kad možeš da zarađuješ na njemu.
Ja samo... Nisam sigurna da je sad pravo vreme da... -Da šta?
Da to uradim. Da ga dam u najam. Da pišem Elizabet.
Bez podele imanja ne možeš da izmeniš testament.
A ja svoj mogu da promenim tek kad ti promeniš svoj.
Mora da dođe do zvanične podele da sve može pošteno da se podeli.
I to brzo. Da bismo obe mogle još i tako da se obavežemo jedna drugoj.
Samo... Brinem da možda nije pravo vreme da...
Da se suočim s tuđim mišljenjima. Moja tetka je jako teška.
Svima kojih se to tiče moramo jasno da kažemo svoje namere.
Svi moramo da poštujemo javno mišljenje,
ali mi pre svega moramo da poštujemo sebe.
I jedna drugu. I ono što mi želimo.
Ako pišem Elizabet...
Mislim da kapetan Saderlend čita svaku reč.
A ona će patiti ako dođe do nekih neugodnosti. I stoga... Ne mogu.
Ne želim da me požuruješ. Ni oko čega.
Opet iste dvoznačnosti. Neprestano.
Kad bi bar imala hrabrosti da se obaveže i da budem sigurna u nju.
Čini li vam se da misli da smo jedno, srcima i novcem?
Džozefe! Odlično, bravo.
Ovo je Nero. Odjaši na njemu... Odnosno, na njoj, do Šibdena.
Šta? -Umeš da jašeš? -Već dugo nisam.
U čemu je problem? - Ne znam put. -Naravno da znaš.
Došao si tim putem. Budi preduzimljiv. - Nikad nisam bio izvan Halifaksa.
Osim kad sam išao u Hadersfild. - Sad si u Jorku. Svet je sve veći.
Ostani na ovom putu. Sledi kočije koje idu u Lids.
Izvešće te iz Jorka kroz Dringausis i Tadkaster.
U Lidsu pitaj za put prema Halifaksu. Ako ne ide, pitaj nekog drugog. Hajde.
Ovo nije dobra ideja. -Moja sestra ti je dala nekoliko šilinga?
Da. -Dobro. Idi polako. Ako moraš, odsedni u "Starom belom konju"
u ulici Bor Lejn u Lidsu. Ali do 9 h moraš da budeš u Šibdenu. Jasno?
Zašto Tomas ne ide? Bolje poznaje puteve. -Drzak si? -Ne, gospođo.
Koliko imaš godina? -19. -Devetnaest!
Dobrog si zdravlja i pametan. Ne postoji ništa što ne možeš! Kreni!
Misliš li da će mi gđica Voker bolje odgovarati? Kao družbenica.
Bolje od gđe Loton? -Sviđa mi se gđica Voker. Kao i ocu.
Kaže da mu se najviše sviđa da se ona useli kod nas. -Zaista?
Gđa Loton ti se ne sviđa? -Ona te je samo nervirala tokom godina, zar ne?
Na ovaj ili onaj način. I onda se uvek nekako uvukla nazad.
Izvoli. -Koliko dugo kašlješ?
Navodno gđica Ketrin Voterhaus ima ranu fazu tuberkuloze.
Čula sam. Dođi.
Preživećeš.
Njen dolazak pre puta u Pariz će za sve nas biti proba.
Još je neodlučna. -Zašto? Pleme. -Ne u vezi poseta,
čak ni u vezi useljenja, nego u vezi trajnije obaveze.
Okleva da da Krou Nest u najam. Razumem, tamo je odrasla.
Ali, zaboga, ne može samo da zjapi prazan kao mauzolej.
A tu je i... A tu je i ono drugo.
Nameravamo da izmenimo svoje testamente
i jedna drugoj ostavimo doživotnu rentu sa svojih imanja.
Šibden? -Da. - I Krou Nest? Pristala je na to?
Kad ga ona i Elizabet podele na pola
i kad se popiše sva imovina. Da.
Samo izbegava pismo sestri da pokrene postupak.
To je... Novi događaj.
Nikad nećemo imati dece i moramo da zaštitimo jedna drugu.
Biće jednako dobro kao brak.
Ako umrem prva, Šibden će pripasti porodici Lister iz Svonsa,
ali radije bih ga ostavila... Odmah nakon svoje smrti, ako i kad...
Kad se to dogodi, radije bih ga ostavila nekome s kim sam imala život.
Nedeljama ga nosim.
Dala mi ga je za Uskrs, a ja sam njoj dala oniks.
Želim da ti bude drago zbog mene. -Ali...
Hoćeš da kažeš da je moguće da ne bude ništa od toga? -Ne.
Ne smem tako da razmišljam. Moram da ostanem pribrana.
I moram da imam vere u nju.
Da, zaista deluje... Krhko. - Ne znam. Mislim da je, duboko u sebi,
zapravo vrlo svojeglava.
Biće u Šibdenu? Zašto? -Uputstva lekara.
Naravno, posećivaće vas. - Baš smo srećnici. -A šta nakon toga?
Vratiće se u Jork? Na koliko dugo? - Lekar je tražio da ide u Šibden?
Da ne bude u Krou Nestu ili sama. -To baš nije isto. -Da!
I može da bude ovde. - A šta nakon toga? -Ovde?
Zapanjena sam, gđice Voker. Ovde?
Pitala vas je može li da bude ovde. - Kad? -Pre dve godine. -Kad?
Pre nego što sam se vratila iz Hejstingsa, nakon smrti njenog brata.
Sve mi je ispričala. Odbili ste je i rekli da se mladi i stari ne slažu.
Povredili ste je, a tad je baš bila loše.
Bojim se da joj dolazak ovamo ne pada na pamet. Ne nakon onoga.
A šta nakon toga? Koliko će dugo biti kod dr Belkomba?
Kad-tad mora da se vrati kući, u Krou Nest. -On misli da je to loša ideja.
Sama među toliko tužnih uspomena. Zbog toga sam je pitala
da se useli u moj dom, u Šibden.
Zar ne bi bilo bolje pitati jednu od gđica Atkinson da se useli s njom?
U Krou Nest. Ako se brinemo zbog toga da će biti sama.
Gđica Voker čini sve što može za Atkinsone. Ne trebaju joj tamo. Ne.
Ovaj plan ima najveće šanse za uspeh. Sigurna sam da će vam reći kad dođe.
Nema šta da krije. Zapravo, sasvim suprotno.
Jeste li znali, gđice Voker, da je gđicu Voker, dok je bila u Škotskoj,
posetio g. Ejnzvort?
Oduvek mi se sviđa.
Dobila sam vašu poruku. - Da! Sedite, molim vas.
Dakle, Džordž Nejlor vam je ponudio 8000 funti za Nortgejt.
Ali pod uslovom da dobije i pašnjak za ovce. -Ne.
U redu. Zatim Ajzak Grin. Poznajete li ga?
I on nudi 8000. Samo za kuću. Ne želi pašnjak.
Ali traži da sad plati 1000 funti, a ostatak... -Ne. -Tokom četiri godine.
Ne. -Uz četiri posto... Ne. U redu.
Dakle, nastavljamo s planom licitacije. - Po ceni od 9500 funti,
uključujući i pašnjak za ovce.
Dobro... A licitacija za Stoup je sledeće nedelje. U "Belom lavu".
Kupiću ga, bez obzira na to proda li se Nortgejt ili ne.
"Draga En, molim te, oprosti mi što ti ne pišem na francuskom,
ali žurim se da ulovim poštara.
Šaljem ti flašu sirupa od kupina za Marijen
i nadam se da će joj pomoći s dosadnim kašljem,
a gđa Bjuli šalje pozdrave i vezicu špargli za tvoju tetku.
Pomoći će joj." - Dražesno stvorenje.
"Brojim trenutke do tvog povratka. Još se dvoumim oko Krou Nesta
i trenutno se još bojim da pišem sestri, ali imaj vere.
Neću te razočarati. Znaš da bih najradije da me ti vodiš.
Brzo se vrati, pre nego što mi postane dosadno bez tebe.
I želim te na... hiljadu načina.
Tvoja, u celosti, En Voker."
"Poštovani gospodine, želim da naručim pečat sa srebrnim voskom
koji ću pokupiti kad opet dođem u Jork, 20. ovog meseca.
Volela bih ukrasni dizajn za sam pečat,
s natpisom 'FOI EST TOUT'."
Vera je sve.
Srećan rođendan.
Jako si pažljiva! I pametna. I ljubazna.
To si baš ti. I baš ja.
Imam ideju vezano za Krou Nest.
To je samo predlog. Privremena mera.
Šta kažeš na to da, kad se useliš u Šibden,
g. Vašington i njegova porodica usele u Krou Nest? U odaje za poslugu.
Mogu da budu nadzornici kuće. Samo da se kuća vetri. Da neko živi u njoj.
Tako bismo krenule u pravom smeru. Obe.
I ne bismo izazvale buru.
Mogu li da razmislim o tome?
Da, naravno.
Stigle smo! -Kako ste putovale? -Divno. - Malo smo čekali u Lidsu, ali...
Hvala vam na pozivu. -Nema na čemu. - Kapetane Lister, kako ste? -Nije loše.
Kao i obično. -Kako ste vi? - Jako dobro. Hvala. -Gde je tetka?
Gore je. Sići će. Hvala vam na sirupu. -Je li kašalj nestao?
Mislim da jeste. Uvek se zadrži, zar ne?
Dr Belkomb je... -Džo? - Važnost dobre ishrane.
U zdravom telu zdrav duh. - Tako je! -Šta ste još radili u Jorku?
Čitala sam i puno bila na svežem vazduhu. Dala sam sebi zadatke.
Sve ono što En uvek spominje. Fizička i mentalna aktivnost.
Izgledate jako zdravo. -Morate da skoknete do tetke. Brine se za vas.
Nameravam. Uradiću to čim stignem. -Ko mi je govorio...?
Ko je ono došao? G. Sanderlend ili g. Masgrejv. Ili dr Dej.
Nije dr Keni. Njega više ne viđamo, ne od Kopenhagena.
Ko ti je šta govorio? -O gđici Voker i brizi za gđicu Voker.
Nisu znali gde ste, samo da ste u Jorku. -Kupila sam imanje Stoup!
Licitacija u "Belom lavu" se završila pre nešto više od pola sata.
G. Stoks je odustao kad je postalo preskupo. Dobila sam ga!
Bojim se da je najviša ponuda za Nortgejt manja od vaše najniže cene.
Oko 3000 funti manje, zapravo. 6350.
Osim ako ne želite da prodate po toj ceni... -Ne. -Ne. Dakle, šta ćete?
Da potražite novog stanara? - Ili da je pretvorim u hotel.
Molim? -Grad se širi i sigurno će porasti potražnja za smeštajem.
Pa... Da, ali to bi značilo velike izdatke. I još zajmova.
Znate li da svakog minuta, svakog sata, svakog dana, sve vreme,
i dok sad razgovaramo, Kristofer Roson još krade moj ugalj?
Pa, dobro... Ali kakve veze...? -Ako vidi da trošim novac,
nadam se da će kad-tad bolje promisliti o tome da mi se ruga,
a da za to ne snosi posledice.
Drago mi je da se nije prodala.
Izgledala bih slabo.
Kakva nezahvalnost! To je začuđujuće!
Obećala sam tvom ocu, na samrtnoj postelji,
da ću brinuti o tebi i učiniti sve što mogu za tebe!
I, jao meni, nije bilo lako!
Ljudima može da prestane da bude stalo do ljudi koji se ne ponašaju primereno.
I postoji tačka, odnosno trenutak, u kom ljudi moraju da kažu dosta.
Kolike sam sate provela brinući se za tebe! I sad ovo?!
Ta je... Šta god bila... Žena. Bila je ovde.
U mojoj kući! U ovoj sobi!
I meni govorila šta je šta! Ono što ne vidiš ili ne želiš da vidiš
je da si se izvrgla ruglu petljajući se s njom!
I samo što te ljudi vide s njom! - Mi smo ugledne zemljoposednice.
Misliš li da iko ko išta zna o En Lister veruje u to?
Kako se ponela? -Da više nisi mojoj tetki govorila išta o meni! Nikada!
Molim te, nemoj više tako da mi se obraćaš pred slugama. Nikada.
Oprosti. Zaista ne želim da se istresam na tebi.
Htela sam da bude informisana.
Ne želim da me optuži da išta radim u tajnosti.
Ovde smo. Zajedno. Kako treba.
Ne želim da neko kaže da od početka nismo bile transparentne.
Odlučila sam da si u pravu. Mislim da je dobra ideja
pitati Vašingtona i njegovu porodicu da čuvaju Krou Nest.
Zaista?
Možemo li da odredimo datum za polazak u Pariz? Da to rešimo. Da budemo tamo.
Možemo da odemo za nekoliko dana. Samo treba da kažeš. -A kad se vratimo,
pisaću Elizabet o podeli imanja. Na ispravan način.
Hoćeš li?
Rezervisaću nam sobe u "Morisu". Bez premca je.
A tvoj stan? U Ru San Viktoar? - Ne možemo da odsednemo tamo.
Skučen je! Odvešću te da vidiš koliko je mali.
Mnogo ga volim, ali biće nam prijatnije u "Morisu".
Volim te.
Gđa Prisli je rekla da se, kad si bila u Fortrouzu,
pojavio g. Ejnsvort. - Odbila sam da ga primim.
Kapetan Saderlend ga se rešio. Posle sam shvatila da je to uradio
samo zato što je hteo da se udam za Aleksandera. -Zašto mi nisi rekla?
Mislila sam se da će te to naljutiti. Još više nego mene.
A... Srce mi se slama kad se ljutiš pa ti nisam rekla.
Kako si lepa! -Na određenom svetlu?
Na određenom svetlu.
"Draga Meri, budući da se istorija ne može poništiti,
iskoristimo budućnost najbolje što možemo. Moji dani samoće su pri kraju.
Moj otac, tetka i sestra zadovoljni su mojim izborom.
Sve ono što nije valjalo u Šibdenu je ispravljeno.
Sumnjam da ćemo se ovog leta videti. Svoju 'prijateljicu' vodim u Pariz.
Kad se vratimo, useliće se u Šibden."
Gđica Lister će reći isto što i ja. Sigurna sam.
Šta je bilo? -Džejms je stigao tik nakon što je Tomas otišao.
Nije navikao na korišćenu uniformu. - Neću da nosim odbačenu uniformu.
G. Lav će doći da ti uzme meru kasnije popodne.
Zaboga. Čista je i to je sasvim uobičajeno i u najbogatijim kućama.
Škrtice.
Spakuj svoje stvari. Platiću ti za jedan dan u kojem nisi radio za mene,
a za povratak u Jork se sam snađi.
Znala sam da sam loše odlučila.
Ako za 20 minuta još budeš ovde, upucaću te jer ometaš posed.
Džozefe! Šta ovih dana znaš o kočijama?
Naučio sam ponešto od Tomasa. Uvek mi je pokazivao. -Odlično!
Ideš u Pariz sa mnom i gđicom Voker.
Nastavite!
En? En? En.
En? En, ako ti i gđica Voker uzmete Džozefa,
ko će biti očev lakej? Ja ne mogu da pomognem u oblačenju.
Mogla bih da vidim nešto što ne želim. - U Jorku sam intervjuisala momka.
Ne zna ništa o kočijama. Mumla. Ali je pristojan i iskren. Metju...
Avison. Pisaću gđi Vilijamson da ga pošalje.
Neka nekoliko nedelja bude na probi. - Nećeš stvarno da ga upucaš, zar ne?
Samo ako budem morala. -Kordingli. Mislim da sam nešto pobrkala.
U vezi nje i Tomasa.
Dok ste bili u Kopenhagenu, umrla mu je majka. Saznao je po povratku.
Kad sam ih videla, govorio je gđi Kordingli da je skrhan
jer nikad neće videti njegovo venčanje.
Ona ga je samo tešila.
Dobar dan.
Zašto mi nije rekao? Za majku? - Svi te se pomalo boje. -Zašto?
Ne znam.
Izvinjavam se.
Elizabet. -Da, gospođo? -Samo...
Jako dobar desert od šljiva pre neki dan za večeru.
Hvala vam, gospođo.
"Najdraži Frede, iskreno se molim za tvoju sreću.
Ako sam ikako uticala na nju, zgazila sam i svoju sreću,
jer volela sam samo tebe.
Slika tebe budi osećanja za koje inače nemam svrhu,
ali u meni je žica koja je vibrirala samo na tvoj dodir.
U ovom trenutku briga me za svet
toliko da bi 24 sata prekinula moje postojanje."
"Draga Meri, što više razmišljam o prošlosti,
to sam više zapanjena nedoslednošću tvog ponašanja.
Velika je nesreća, za obe, što sad toliko tuguješ.
Šta god da ti se dogodilo, ne verujem da je gore od jada
i okrutne pustoši koja je zadesila mene.
Bila je više iznenadna od bljeska munje.
Zapamti to, Meri, u žaljenju i zajedničkoj pravdi."
"Najdraži Frede, kocka je bačena i Meri mora da izdrži.
Bar ćeš ti biti srećan, a ona će naučiti da bude ona
koja nema čemu da se nada za sebe. Sasvim i zauvek tvoja,
Marijana."
MEDIATRANSLATIONS