Jeg er vågen! Jeg er vågen! Er det nu?
Nej.
42 UGER OG 1 DAG HENNE
- Hvad? - Du har lige bællet en liter suppe.
Lad os få fødslen i gang.
- Er det tid nu? - Ja, til at tisse. Igen.
42 UGER OG 2 DAGE HENNE
- Chim, kom herind! - Jeg er på vej!
Er det nu? Maddie?
- Fungerede yogaen? - Jeg kan ikke komme op. Hjælp mig.
Det er løgn, at alt godt kommer til dem, der venter.
Eller også er folk bare mere tålmodige.
Vi har prøvet med ananas, hindbærte, stærk mad og motion. Hvad så nu?
- Sex. - Hvad?
Hvorfor begyndte vi ikke med det?
42 UGER OG 3 DAGE HENNE
- Albert, fart på! - Jeg overholder fartgrænsen.
Jeg savner min ambulance.
Jeg leverer mad. Den slags er jeg ikke klar til.
- Hvordan har du det? - Jeg troede, det ville være værre.
Veerne gør ikke engang ret ondt.
Du er måske bare mere hårdfør end en gennemsnitsmor.
Tag en is med elektrolytter.
- En til? - Man skal have styr på væskebalancen.
Sådan.
Vi er fremme ved destinationen.
- Er du klar? - I dag sker det.
I dag sker det.
I dag skete det ikke.
Nia, du ser så smuk ud i dag.
- Hvad siger vi så? - Tak.
Det var så lidt.
Beklager forsinkelsen. Er vi klar til at se mor?
- Er du klar til besøget? - Nej, mor!
Bare rolig. Vi venter på dig her, til du er færdig.
Jeg beklager.
Men vi bør tale om at lade Nia overnatte hos sin mor.
Ja, det bør vi tale om.
Vi vil møde hende. Vi vil møde Nias biologiske mor.
- Du ved godt, at det ikke går. - Hvorfor? Vi skal passe på Nia, ikke?
Den opgave gav du os som plejeforældre, og det vil jeg gøre.
Det er myndighedernes opgave. Og det handler om genforening.
De sidste besøg har handlet om at genopbygge et forhold og tillid -
- mellem Nia og hendes biologiske mor.
Kan du slet ikke fortælle os noget om hende?
Kun at hun har vist, at hun har evnerne til -
- at give Nia et trygt og stabilt hjem.
Hvordan har hun vist det?
Vi ved ikke engang, hvad hun gjorde galt.
Var det stoffer? Var hun voldelig eller forsømmelig? Hvad?
Det er ikke ualmindeligt, at plejeforældre har det sådan her.
I har haft Nia længe. Længere end vi regnede med.
Og pandemien gjorde det endnu længere.
Hvad kan vi gøre?
- Angående hvad? - For at beskytte Nia.
Vores lovmæssige muligheder. Kan vi adoptere hende?
Lad mig stoppe dig. I har gjort det godt med Nia.
Bare jeg havde langt flere plejefamilier som jer.
Men målet er, at barnet genforenes med sin biologiske forælder.
- Hvad nu, hvis hun stadig er uegnet? - I må stole på os.
Vi havde ikke igangsat det her, hvis moderen ikke var klar.
Når hun får forældremyndigheden, forsvinder vi ikke bare.
Vi besøger dem og sikrer os, at hun har det godt.
Kom ind igen, når I er klar.
Så kommer Carly med Nia, og i dag kan hun tage hjem med jer.
- Hen, tag den med ro. - De flår familien i stykker, Karen.
Hvordan kan du være så rolig?
Fordi det her er opgaven, vi meldte os til.
- Vi vidste... - Jeg vidste ikke, det blev sådan.
Vi skulle passe hende et par måneder.
Der er gået næsten et år, Karen. Hun er vores datter nu.
Jeg ved godt, at det er svært.
Nej, det er ikke svært. Det er forkert!
VENNEANMODNING FRA LAILA CREEDY
Hvad i alverden?
Du godeste! Undskyld, jeg så dig slet ikke.
Et trafiklys ville sikkert ikke gøre nogen forskel.
Hej, er du okay?
Ja. Jeg fik lige en venneanmodning fra en fra min highschool.
Det kom bag på mig.
For hele syv måneder siden. Hvor tiden dog flyver.
Hun flyttede for nogle år siden -
- efter at have mobbet mig og gjort mit liv til et helvede.
Skal jeg svare hende?
Jeg ved lige, hvor hun kan gøre af sin venneanmodning.
Det gør ikke noget. Jeg ignorerer den bare.
Der er gået tre år. Det betyder intet, hvad hun har at sige nu.
Sådan skal det lyde.
Bør du arbejde sent, når du er så gravid?
Det er god træning at være oppe, til når barnet er født.
Jeg ringer til arbejdstilsynet. Det bør afføde en advarsel.
Det ord må du ikke sige.
- Har du veer? - Konstant, men de er ikke ægte.
Jeg har haft dem hele ugen, men der sker aldrig noget.
- Sikke en rutsjebanetur. - Det forklarer kvalmen.
Har I fundet på et navn?
- Piper? - Nej.
- Poppy? - Nej.
Princess? Priscilla.
Så fik vi udtømt P. Skal vi... Hvad?
Nu skal jeg selv tømmes.
Det var ikke min skyld!
- Det er på vej. - Det bør nok komme lidt hurtigere.
Da min mor fødte min bror, havde hun heller ikke et navn.
Så blev hun følelsesladet og opkaldte ham efter lægen.
Det har min bror lidt under hele sit liv.
- Åh gud, hvad hedder han? - Norman.
- Er jeres efternavn ikke... - Bates.
Lige præcis.
Har I nogle navneforslag? Ikke jeres egne navne.
Ville I ikke bare trække et navn fra en hat?
Okay, nu sker det.
Jeg vil ikke vælge vores barns navn sådan.
Det kan ikke stå på kørekortet.
Maddie. Maddie!
Vi vidste ikke, hvad Christopher skulle hedde, før vi så ham.
Du har ret. Vi har alt for travlt.
MØDE HENDE FØRST?
NORMAN BATES!!!!!
- Brød hun sig ikke om den idé? - Hun kaldte mig lige en psykopat.
Har Maddie stadig falske veer?
Børn skal være besværlige, men hun burde vente, til hun kom ud.
I er i det mindste forberedte.
Ja. Legetøj, tøj, håndklæder, tæpper, vitaminer og frysetørrede rationer.
Rationer? Er hospitalsmaden så slem?
Wilson, kom og hjælp!
Nej, til hvis deres strøm går.
Har vi ikke lige fyldt ambulancen?
Jo, men man kan aldrig være for godt forberedt.
Nemlig. Man kan aldrig være klar til det lort, livet giver en.
Alarmcentralen, hvad er problemet?
Er det jer, der hjælper folk?
- Ja, jeg hedder Maddie. Hvad med dig? - Jacob.
- Hej, er du okay? - Min mor opfører sig underligt.
- Hvordan? - Hun er vist faret vild.
Hun vil ikke snakke med mig.
- Hvor ringer du fra, Jacob? - Vi sidder i bilen.
- Kører din mor? - Ja.
Slå højttaleren til, så jeg kan tale med hende.
Okay.
Alarmcentralen vil tale med dig.
Det er alarmcentralen. Jeg hører, at du har problemer.
Hold ind, så sender vi hjælp.
Mor, kom nu!
Det er noget andet. I skal få at se.
- Kan du høre mig? - Hun vil ikke tale med nogen.
Mor, snak med damen!
- Hvad sker der? - Hun ramte lige en anden bil!
- Ved du, hvor I er? - Vi kører ud på motorvejen!
Men vi kører den forkerte vej!
Alarmcentralen, hvad er problemet?
En bil kører mod trafikken...
Hallo?
- Hvad er problemet? - En bil slingrer. Hun virker fuld.
- Hvad er problemet? - En idiot kører mod trafikken!
- Hvad er problemet? - Jeg kører med mine børn!
Kan du se, hvor du er?
Vi er på motorvejen, men vi kører den forkerte vej!
Vi har en bilist, der kører mod færdselsretningen på motorvejen.
Stop hende straks.
Du er nødt til at holde ind nu.
Det er centralen. Luk motorvej 710 ned efter afkørsel 43.
En kvinde kører mod syd i den nordgående bane.
Hun har sin søn med. Han hedder Jacob.
Vær opmærksomme på, at der er et barn i bilen.
Mor, stop nu! Vi kører den forkerte vej!
- Kan du høre mig? Hold ind. - Mor, vær nu sød!
Kom nu, mor!
Jeg beder dig!
Jacob?
Jacob, kan du høre mig?
Jacob?
Alle enheder til ulykke på 710.
717-L-30 nærmer sig stedet fra nordlig retning.
- Jeg taler først med øverstbefalende. - Modtaget.
Vi løfter på tre. Et, to, tre.
Alle skal holde afstand, indtil bilerne er slukket -
- og deres airbags er tjekket.
- Hvordan ser det ud? - Tre dødsfald og flere sårede.
Send straks yderligere ti ambulancer herud.
Alt det på grund af én bilist. Er det hendes bil?
Resterne af den. Vi prøver at komme derind.
- Er der ingen i live? - Ingen giver lyd fra sig.
Vi kan intet se, men der er en varmekilde.
Føreren er i live. Der er en mindre varmekilde bagi.
Centralen blev ringet op af hendes søn, Jacob.
- Er han derinde? - Frigørelsesværktøjet!
- Chim! Et, to, tre! - Buck, ind med dig!
- Jeg kan se føreren. - Kom nu!
Taget er for bøjet. Jeg kan ikke få hende ud.
- Det skal skrælles af. - Brug saven!
Stille og roligt. På tre. Et, to, tre.
Kom og hjælp!
Jeg kan se drengen. Han trækker vejret.
Buck, tag Halligan-stangen.
Det er et mirakel, at hun stadig er i ét stykke.
Drengen har muligvis brækket en ryghvirvel. Eddie, find en krave.
Stabil puls. Adskillige sår. Brandsår fra airbaggen.
Hvad skete der?
- Hvad kan den slørede tale betyde? - Det ved vi ikke endnu.
Ifølge centralen opførte hun sig underligt før ulykken.
Hvordan har ungen det?
Hans systole blodtryk stiger. Det kan være traumatisk hjerneskade.
- Vi bør flytte ham siddende. - Godt, gør det sikkert.
Bed børneafdelingen stå klar til et neurokirurgisk indgreb.
Jacob er syv-otte år gammel og har muligvis lidt hjerneskade.
Jacob.
Han sidder stadig heromme. Vi prøver at få ham ud.
Oplevede du smerte eller forvirring, der førte til ulykken?
Jeg har vist fundet det, der gjorde hende forvirret.
Hvor mange skal dø i aften, fordi hun var fuld og dum?
Jeg føjer det til rapporten.
Okay. På tre. Et. To, tre.
- Har du ham? - Ja.
Han er bevidstløs, men i live. Lad os flytte ham.
Spritkørsel med et barn i bilen.
Alt i orden, Hen?
Slet ikke. Men jeg har styr på det.
- Sådan er jobbet jo. - Ja.
Hallo, Renfrow!
- Fik du koblet airbaggene fra? - Hvad siger du?
- Er du okay? - Hjælp Renfrow!
Renfrow.
- Føreren. Kom føreren ud? - Vi arbejder på sagen.
Lige nu er du vigtigst. Du skal have luft.
- Jeg tager ham! - Buck, få ham ud.
- Lever han? - Jeg tjekker pulsen!
Han lever, men er forbrændt! Jeg skal bruge et brandtæppe!
Klar? Gennem vinduet.
Drej ham rundt. Kom så.
Vi flytter Renfrow nu. Brandsårsafdelingen er varskoet.
Godt.
Hen og Eddie, hvordan går det?
Vi står stille. Har der været en ulykke?
Ja, på motorvejen. Og du... er vist fanget bag den.
Jeg har type 1-diabetes. Jeg tror, jeg kommer til at besvime.
Jeg kontakter brandvæsnet. De kan komme med glukagon.
Hvordan ser din bil ud?
En sort Ford F-150. Nummerpladen er B93F5.
Der holder en bil halvanden kilometer bag ulykken.
Han har brug for glukagon. En sort F-150.
Nummerpladen er B93F5...
Kan du gentage nummerpladen?
- Lige et øjeblik. - Det er B93F5. En sort F-150.
Modtaget, vi er på vej.
- Hvor længe har du haft veer? - Svært at sige.
- Har du ikke været sygeplejerske? - Jeg har en time tilbage.
Jeg sætter pris på din ihærdighed, men jeg må sige nej.
- Hvor skal hun hen? - First Presbytarian på Altamont.
Okay. Jeg kører efter.
Hun skal have en alkoholtest med det samme.
- Athena. - Jeg har fået kendelsen.
Vi ses på hospitalet.
- Er du okay? - Ja, jeg har det fint.
Kan du undvære en redder til en fødende kvinde på Metro?
Der burde være nogle tættere på jer.
Ja, men ingen af dem er barnets far.
- Vi klarer det. Du skal se din datter. - Er du sikker?
Du kan køre med mig.
- Okay, det var under fem minutter. - Tror du stadig, du kan vente en time?
Her er dine ting. Min bil står dernede, og du skal med.
- Hvad med Chim? - Han får eskorte. I skal mødes der.
Det går så hurtigt.
Du er ni en halv måned henne. Så hurtigt er det ikke.
Åh gud!
Ønsk mig held og lykke.
Et råd: Hvis hun beder om ro, så hold din mund.
Modtaget!
Nej. Jeg forstår det ikke.
Hvorfor må jeg ikke se hende? Er hun ikke her?
Jo, din kone er her, men hendes stue er sikret.
Hvad skal det betyde?
- Er alt i orden? - Han vil gerne se Rachel Hawkerson.
Hun er min kone. Hun og min søn har været i en ulykke.
Men jeg kan kun få at vide, at min søn er et andet sted -
- og jeg må ikke se min kone.
De var indblandet i ulykken på motorvejen.
- Det store sammenstød? - Ja.
Vil du følge med mig, så vi kan snakke?
- Nej, jeg vil se hende. - Det går ikke.
Stuen er sikret, fordi hun er i vores forvaring -
- mens vi undersøger årsagen til ulykken.
Årsagen?
Vent.
I nyhederne sagde de, at det var en spritbilist.
Nej.
Det ville hun aldrig gøre.
Ikke med Jacob i bilen. Det lovede hun mig.
Vi bryder af og til løfter.
Okay. Ja, tak.
Hvordan har din søn det?
Han bliver stadig opereret.
- Jeg skal derhen. - Du kan blive kørt.
Sagde hun noget?
- Rachel? Derude? - Hun var ikke sammenhængende.
Vidste du ikke, at hun drak?
Jeg troede, at det var slut.
Hun prøvede at stoppe så mange gange. Det kostede os næsten ægteskabet.
Men så kom Jacob.
Og så tænkte jeg...
Jeg tænkte, at hun endelig fik en grund til at stoppe.
Hvad skal jeg sige til ham?
Er det muligt, at I tager fejl?
Hendes promille var 0,28. Fire gange det tilladte.
Den var nok højere, da det skete.
Det forklarer hendes adfærd, da Jacob ringede til os.
Var det Jacob, der ringede?
Min stakkels dreng.
Du vidste det ikke.
Det burde jeg have vidst.
- Jeg er her! Er det for sent? - Det er sidste udkald.
Du er helt åben og har udvidet dig ti centimeter.
Så er vi klar.
Lad mig hente nogle ting, og så begynder vi.
Kan jeg gøre noget for dig?
Jeg kan godt holde mund.
Nej, det er fint. Jeg vil have mine vejrtrækningskugler.
- Hvor er babytasken? - Ikke her. De ligger i Alberts bil.
Jeg ringer. Måske kan han komme herhen.
Kom nu, kom nu...
Hej, det er Albert Han.
Læg ikke en besked, men skriv en sms.
Voicemail. Han sover nok. Det er jeg ked af.
- Er du okay? - Hej.
Godt, stræk armene ud.
- Sådan. - Tak.
Nå, folkens. Nu sker det.
Ringer du angående ulykken?
Ja, jeg var vist med i den.
Nødhjælperne er på stedet. Du burde kunne se dem.
- Jeg kan ikke se nogen. - Er du kommet til skade?
Ja, jeg bløder vist.
Meget.
ET MINUT FØR ULYKKEN
- Alarmcentralen, hvad er problemet? - Der er en bil, som kører i den...
- Centralen til 118. Det er Sue. - Nash lytter.
Vi blev ringet op af en, der var med i ulykken.
Han skulle stadig sidde i sin bil.
Vi har fået alle de indblandede ud. Er vedkommende sikker på det?
Opkaldet døde, før vi fik detaljerne.
Vi prøver at få fat på ham. Ring igen.
Hej, det er Albert Han.
- Læg ikke en besked, men skriv en sms. - Bobby.
Det var en Albert Han. Er det ikke Chimneys bror?
- Lagde han ikke på? - Jeg ringede til hans voicemail.
- Hvordan lød hans besked? - Jeg skulle ikke lægge en besked.
- Du skulle skrive en sms. - Ja.
Kom så! Samtlige biler!
Albert!
Albert, kan du høre os?
Okay, når den næste ve kommer, skal du presse.
Nu sker det virkelig. I dag er dagen.
- Verdens bedste dag! - Hold mund.
Modtaget.
Okay.
Albert!
Albert?
Jeg har ledt to gange! Han er her ikke!
Central, det er Nash.
Den første, der ringede ind angående bilen.
Hvilken afkørsel var personen ved?
Der står afkørsel 43.
AFKØRSEL 46
- Han var ikke med i ulykken. - Han var foran.
Alle følger med mig!
Det er flot, Maddie. Nu tager vi en pause.
- Lad mig skifte kluden. - Du må ikke gå!
Det kunne jeg aldrig finde på.
Okay, når du er klar.
Her er det. Stop.
Albert!
Her er dækspor! Kom så! Albert!
Jeg kan se hovedet. Det er flot. Bliv ved.
Bliv ved.
Jeg kan se ham!
Han har mistet meget blod!
- Hans puls er høj! - Hold ud, Albert.
Du kan godt.
- Pres til en sidste gang. - Én gang. Kom så.
Hold ud. Vi er her, Albert.
Tre, to, et.
Fire, fem, seks, syv, otte, ni, ti.
Blodtrykket er 60/30. Han er takykardisk.
Han har indre blødninger. Sikkert en bristet milt.
- Han forbløder indvendigt. - Jeg beder hospitalet have blod klar.
Han har hjertestop!
Giv hjertemassage og adrenalin!
Kom så.
Et, to, tre, fire, fem, seks, syv, otte, ni...
Kom så, Albert! Hold ud!
Du kan godt.
Du skal hilse på din niece. Kom nu.
Kom så!
Det er hende. Du klarede det.
- Gjorde jeg det? - Ja.
Hendes lunger fejler ikke noget.
Du godeste, du gjorde det.
Kom nu. Kom nu.
Kom nu. Kom nu!
Han har en puls!
Hej.
- Hun er så lille. - Og perfekt.
Alt er perfekt. Jeg elsker dig.
Jeg elsker os.
- 2750 gram! - Sådan!
- Og hun blev ikke født her. - Skål for det.
Hvem har lyst til en drink?
Klokken er syv om morgenen.
Der er jo det sted med mimosaer ad libitum.
- Den er jeg med på. - Hvad med dig, May?
Beklager, jeg ville bare falde i søvn midt i morgenmaden.
Jeg tænker, at du gerne vil vide det. Jeg har talt med hospitalet.
Albert Han lever. Hans tilstand er stabil.
Gudskelov. Tænk, hvis det skete lige i dag.
Det gjorde det heldigvis ikke. Få dig nu et hvil.
Tak, Sue. Tak for i aften. Eller morgen.
Hej, Buck. Godt at se dig.
De tillader ikke besøgende nu.
Det ved jeg godt. Chimney...
Pigerne har det godt. Maddie var en sand kriger.
Hvor har du fundet den? Er Albert her?
Godmorgen.
Ungerne børster stadig tænder, men pandekagerne er snart klar.
Har du pakket hendes taske?
Ja, hun skal jo på overnatning. Socialrådgiveren kommer i eftermiddag.
Nej, ikke i aften. Jeg har brug for at vide, at hun har det godt.
Hen, vi kan ikke stoppe det.
- Hvordan kan du bare stå der? - Hvad?
Nia græder som en besat, og du tager dig ikke af det.
Socialrådgiveren sagde, at vi intet kunne gøre, og du står der bare.
- Hvorfor kæmper du ikke imod? - Tror du ikke, jeg vil det?
Åbenbart ikke. Du lader til at have accepteret det.
Du laver pandekager og pakker tasker. Hvad laver du?
Det vover du ikke.
Sig, hvorfor du ikke vil kæmpe imod!
Fordi der ikke er nogen kamp.
Hun har en mor.
Hun er ikke vores, selv om vi elsker hende.
Ved du, hvad jeg laver?
Jeg holder ud.
Det er alt, jeg gør. Jeg holder ud.
Lad mig ikke gøre det alene.
- Gæt, hvem der er kommet. - Mor Hen!
Jeg har været med til fødsler før, men...
...den her var virkelig mirakuløs.
Det siger alle fædre sikkert.
Jeg er far. Er det ikke skørt?
Jeg glæder mig til, at du kan se hende.
Hun har stadig ikke noget navn. Du har vel ikke et forslag?
Jeg er også på bar bund.
Hvad med Alberta? Eller Albertina?
Jeg regnede med, at du ville reagere på det.
Hør nu her.
Jeg ved, at du er træt og har haft en dårlig dag, men...
...du er nødt til at vågne og sige, at du er okay.
For lægerne ser så alvorlige ud og virker bekymrede.
Men de kender ikke vores familie.
Vi kommer os hurtigt.
Så du klarer dig, for du er min bror.
Jeg ved ikke helt, hvornår det gik op for mig for alvor.
Men nu er der ingen vej tilbage.
Endelig har jeg alt, jeg ønskede mig.
Min egen familie.
Maddie, barnet...
Og dig.
Ja. I dag kunne være den bedste dag i mit liv.
For jeg har min smukke datter, og min bror overlevede.
Han vågnede faktisk og sagde, at han klarede den.
Så luk nu øjnene op, Albert.
Jeg beder dig.
Det gør ondt.
Det er okay. Vi har masser af tid, lillebror.
Jeg hørte om Albert. Er han okay?
Han er i live. Hvad med drengen fra ulykken, Jacob?
Operationen gik godt. Han kommer sig med sin far.
- Godt. - Moderen var heldig. Kun småskader.
Manden siger, at han ikke anede, at hun var begyndt at drikke igen.
- Jeg ved ikke, om jeg tror på det. - Det kunne godt være sandt.
Han valgte måske bare at tro på det.
Du må undskylde, hvad jeg sagde om at være fuld og dum.
Det var ikke forkert. Folk mistede livet på grund af hende.
Jeg ved, hvordan det føles at være skyld i den slags.
- Du er ikke som hende. - Jeg er akkurat som hende.
Og det går galt, hvis jeg glemmer det.
Jeg smutter lidt ud.
- Jeg elsker dig. - I lige måde.
Jeg står her i lokalet af samme årsag som mange af jer.
Fordi jeg er forbandet egoistisk.
Og jeg er alkoholiker.
Længe troede jeg, at jeg var stærk nok -
- til at balancere de to ting og leve på mine egne præmisser.
Men jeg har noget at fortælle jer.
Livet blæser på, hvor stærk man tror, at man er.
- Hej. - Hvor er mor?
Det vil knække en og trække en ned, indtil man rammer bunden.
Mens man er dernede, kan man åbne øjnene -
- og blive klarsynet nok til at kæmpe sig op igen.
Godmorgen.
For livet går ikke i stå, hvis man nægter at stå stille.
- Hvorfor gør du det? - Bare fordi.
Når man udskifter bunden med et ståsted -
- med de ting, der betyder noget i livet.
Det kan godt være, at vejen stadig er hård...
Farvel, mor. Vi ses.
...men husk på, at man ikke kommer let til noget godt.
Og med hjælp fra ens nære...
...kan man finde styrken til at fortsætte.
Ja, i går var en hård aften.
Men jeg er her. Og jeg drak ikke.
Så måske bliver i dag en god dag.
Og hvis i dag kan blive god, så kan i morgen også.
Jeg har lyst til at holde om hende.
Snart. Dr. Heller siger, at vi skal vente et par uger.
Så skal du møde din onkel Buck.
Tænk, at Chimney ikke hørte det første "onkel Buck".
Skidt med det. Vi kommer sikkert til at høre det et hav af gange.
Nu er jeg ren og klar til at holde min pige.
Onkel Buck! Kom jeg først? Det gjorde jeg, ikke?
- Jo. - Helt sikkert.
Nu skal I få fred.
Farvel. Buck elsker dig.
Hvad handlede det om?
Hej, lille Han.
Du har ret. Vi burde have valgt et navn.
Tænk, at du blev udskrevet uden et navn på fødselsattesten.
Jeg har valgt et navn. Undskyld, jeg måtte sige noget.
Jeg er snarere lettet. Så er presset væk.
Jeg vil ikke hade det, vel?
Det er Jee-Yun.
Det er min mors navn.
Jeg ringede til mrs. Lee for at fortælle om barnet og Albert.
Og hun sagde: "Bare hans mor kunne have set hende."
Så vidste jeg, hvad hun skulle hedde.
Jee-Yun Buckley Han.
- Det er ret godt, ikke? - Det er smukt.
- Det er godt, at Albert klarer sig. - Ja.
Det var godt nok uheldigt.
Nej.
Jeg begynder at tro, at vi er de heldigste i verden.
Ja.
Hej, Jee-Yun.
Tekster: Torben Grønbæk Jensen