Du virker urolig, overbetjent Grant.
Det er jeg vel. Jeg taler normalt ikke med fremmede om mine bekymringer.
TO MÅNEDER TIDLIGERE
Hvad foregår der?
Jo, altså,
i sidste uge gjorde min mand noget. Han...
Han bookede et krydstogt.
- Et krydstogt? - En forsinket bryllupsrejse.
Bobby glæder sig så meget. Den tur betyder alverden for ham.
- Det vil jeg ikke ødelægge. - Nej, hvorfor?
Fordi alene tanken om at sætte ben på det skib fylder mig med rædsel.
Jeg er skrækslagen.
- Ved du, hvor den frygt stammer fra? - Ja.
ABC præsenterer en verdenspremiere på tv:
Irwin Allens SOS Poseidon kalder.
- Hent min kikkert. - Jeg har aldrig set noget lignende.
Du godeste.
Hvad?
Blev du traumatiseret af en tv-film, som du så, da du var barn?
En stor biograffilm.
Shelley Winters blev endda nomineret til en Oscar i kategorien Bedste birolle.
Vandt hun?
Nej, det gjorde hun ikke.
Kan der ikke være en anden grund til, at du føler dig ængstelig
over at tage på krydstogt med din mand?
Jeg sagde lige, at en mand faldt igennem et tagvindue, der lå på hovedet.
Hvad forstår du ikke?
Overbetjent Grant, mit bedste råd er at pakke ekstra transportsygepiller
og undgå at tænke på Titanic.
- SOS Poseidon kalder. - Du skal nok klare den.
Jeg elsker dig.
Jeg elsker dig. Jeg elsker dig.
-Alarmcentralen. - Jeg måtte forlade skibet!
- Hvor ringer du fra? - San Fernando Valley. Måske Tarzana.
Mit fly er ved at styrte ned.
- Er det et let fly? - Nej, en F-16.
- Kampflyet? - Jeg er pilot i nationalgardens luftvåben.
Jeg var på øvelse, da radioforbindelsen røg.
Så satte motoren ud, og så mistede jeg flyet.
- Jeg har alarmeret. - Jeg har sendt reddere og brandfolk.
Jeg talte med nationalgarden. De mistede kontakten til et fly.
- Ved de, hvor det er nu? - Desværre.
Har flyet ikke en transponder?
Efter en katapultering tror flyet, det er på fjendejord og indstiller sendingen.
Det burde nedstige gradvist mod jorden.
De eneste ord, der bekymrer mig, er "nedstige" og "jorden".
I mere end en time...
Kan du stoppe?
Jeg er halvvejs i Slaget om Midway.
Den stol er ulækker. Den skal ud. Den passer ikke til noget.
- Den passer til mig. - Fint. Så kan I ryge ud sammen.
Det var dog...
Disse styrtbombefly...
- Bobby valgte den rette dag at rejse på. - Ingen kan være overlevet.
Gudskelov. Nu er brandfolkene her, Abe.
Min mand er fanget i sin stol, hvilket ikke er usædvanligt.
- Lad mig se på dig, frue. - Ja?
- Okay. - Er der andre i huset?
Nej, kun os. Vi fik aldrig børn.
- Og dyr kan ikke lide hende. - Flyt ikke på nakken.
Kan du vrikke med tæerne?
Nej. Og jeg kan heller ikke mærke mine ben.
- Det er svært at trække vejret. - Vi får dig ud.
- Buck! - Kommer!
På tre. Klar? En, to...
Kan vi kæde vraget fast til brandbilen og trække det ud?
Nej. Vraget holder resterne af huset oppe.
- Vi må skære ham fri af stolen. - Nej, skær ikke i stolen.
Jo! Skær i stolen. Han elsker stolen højere end mig.
For en gangs skyld er jeg enig.
Frue, jeg må bede dig om at gå med den brandmand.
Okay.
Det er ikke brændstof. Måske hydrazin.
Hvis vi skærer i stolen, er jeg bekymret for gnister.
Vi må rydde et område, så vi kan smutte ham ud.
Hvad mon det er?
Lige præcis det, du tror.
En bombeattrap? Kan den fjernes, så jeg kan komme ind til patienten?
-Ja. Du skal bare desarmere den først. - Er det ikke en attrap?
Jo, til øvelser, men der er sprængstof i.
Den sprænger ikke hele kvarteret i luften. Nok kun huset.
Og naboens.
Nationalgarden er der inden for en time.
Patienten kan have en rygskade. Eller værre.
- Vi kan ikke vente. - Nej. Jeg kan tale jer igennem det.
Godt, Joe. Vi er klar.
Start med at fjerne udløserkabinettet meget forsigtigt.
Sådan.
- Det er fjernet. Hvad så nu? - Godt.
Klip den røde ledning.
Men først skal du frakoble det hvide lavspændingskabel.
- Hvor er Edna? - Hun er et sikkert sted.
Kan hun blive der?
- Sarkasme. Det kender jeg alt til. - Hvem er sarkastisk?
Et kampfly styrter ned i vores hus,
men ingen af os slipper ud af min elendighed.
Du er dyster.
Det ville du også være efter tre årtier med Edna.
Nå, Joe. Spændingskablet er frakoblet.
Så klip den grønne ledning.
Grøn? Du sagde rød.
- Gjorde jeg? - Ja, rød.
- Er du sikker? - Ja, du sagde rød.
Okay. Okay...
Så siger vi rød.
Hvad er der med ham?
Han er lige styrtet tre kilometer ned. Han tænker måske ikke klart.
Hey, Abe? Vågn op, makker.
Vi skal have den tingest væk. Nu.
Hvad gør vi, Cap?
Klip den røde.
Han er først desorienteret nu. Vi følger hans første indskydelse. Rød.
Hey, venner! Venner!
Det er bedst, at du ligger sådan her, indtil hospitalet kan undersøge dig.
Beklager forsinkelsen. De har stadig ikke repareret I-10, der kollapsede sidste år.
Major? Når man desarmerer en bombe, og man har frakoblet spændingskablet...
- Rød eller grøn? - Rød, selvfølgelig.
- Selvfølgelig. - Abe? Abe?
Gør mig en tjeneste. Sig, at jeg døde.
Gudskelov! Det er et mirakel.
Det var tæt på, men han klarer den vist.
Hvad? Nej. Det er et mirakel, at den rædsomme stol er ude af mit hus.
Hvilket hus?
Et ægtepar var heldige at overleve, da et F-16-fly uden pilot...
- Hvordan kan det ske? - Noget gik i stykker.
Nej. Hvordan kan to mennesker bo sammen i 30 år og blive så bitre?
- Du svarede på dit eget spørgsmål. - Det kan ikke ske for Maddie og mig, vel?
- I bor ikke på en flyrute. I klarer jer. - Jeg taler stadig om bitterhed.
Ja. Det sker kun, hvis man tillader det. Så lad være med det.
Ved du hvad? Du har fuldstændig ret. Godnat, "O, kaptajn! Min kaptajn!"
Har du planer i weekenden?
Der er et gokart-sted ude i ørkenen, som skulle være sjovt.
Jeg kan ikke. Jeg har en date. En første date.
- Går det ikke godt med Marisol? - Det er ikke min date. Christophers.
Penny fra hans matematikhold. Marisol hjælper mig som anstandsdame.
Jaså. Så det er også din date.
Tag Natalia med til gokart. Hun vil elske det.
Vi slog op. Hvorfor troede jeg, det var smart at date en dødsdoula?
Du havde lige været død, trods alt.
Det var det eneste, hun ville tale om. Død, død, død. Det er kedeligt i længden.
Nå...
Velkommen tilbage til de levendes verden. Du var savnet.
Hold op, hvor her dufter!
- Shortribs. - Laver du mad?
Lavede. Alt har hvilet og er klar.
Hvad foregår der?
- Mademoiselle. - Tak.
Jeg vil spørge dig om noget.
- Igen? - Et andet spørgsmål.
Maddie, i dag så jeg en fremtid, som jeg aldrig vil have.
Et par havde været sammen i 35 år.
- Vil du slå op? - Nej. Det par...
- De så ud til at bo sammen i et lille hus. - Så ud til?
Der holdt en F-18 i stuen, som nok fik huset til at virke mindre.
De to boede sammen i et beskedent hus,
men de kunne ikke have været fjernere fra hinanden. Der skete noget.
- Ja, jeg fik opkaldet. - Nej, i livet.
De blev som fremmede for hinanden. Tilbagelænede og forkalkede.
De må have været forelskede engang. Men hvem ved, hvornår det skiftede?
- Jeg gør ikke. - Det må ikke ske for os.
- Aftale. - Godt.
Jeg har tænkt over, hvordan vi undgår det. Jeg synes, at vi skal begynde at date.
Andre?
Åh gud, nej. Hinanden. Vi må ikke forkalke.
Er vi ikke forbi datinglivet?
Det er pointen. Det holder os i gang. Jeg mener det, Maddie.
Jeg vil ikke nøjes med hvedebrødsdage. Jeg vil have et hvedebrødsliv.
- Har jeg sagt, at du er smuk? - Ja, men det skal ikke stoppe dig.
Du har da vænnet dig til havet.
Jeg har det meget bedre nu. Tak.
Træk redningsvesten over hovedet og den ene strop igennem den blå sløjfe...
- Blå? - Her.
- Frue, det er ikke nødvendigt. - ... og råb: "Mand overbord!"
Jeg har tjekket aktiviteterne på skibet. Der er en spa. Og mambo-undervisning.
Der er endda AA-møder. Underligt nok over for baren "Vandhullet".
Hvor belejligt.
Vi kan se på det og udvælge nogle ting sammen.
- Du vælger. - Det vil jeg ikke.
- Vi skal gøre det sammen. - Vi er sammen.
Ohøj, landkammerater.
- Vent. Hvad er chancen? - Åh gud.
Lola og Norman Peterson.
Lola?
Sidst, jeg så dig, blottede du dig for morgentrafikken
fra et motorvejsskilt. Foran et banner, vist?
- Ja. "Se mig, Norman." Og det gjorde han. - Det gjorde alle.
Se mig, Norman! Ser du mig nu?
Vi er på samme krydstogtskib, men sidder også ved samme bord.
Nå, sidder I også her?
- Er det ikke pudsigt? - Jo.
Ved I hvad? I reddede vores ægteskab.
- Arresterede Athena dig ikke? - Jo.
Fængslet er det bedste, der er sket. Norman besøgte mig hver dag.
Hvor mange dage fik du?
- 60. - 60 dage?
Og en bøde.
- Og da Lola så blev prøveløsladt... - Åh gud, stop.
Der besluttede vi aldrig at lade ægteskabet gå i stå igen.
- Vi er faktisk i uge 105... - 106.
- ...106 af vores anden bryllupsrejse. - Hvabehar?
Vi tæller ikke COVID med, fordi skibene ikke sejlede.
- Har I boet på krydstogtskibe? - Det gør mange pensionister.
Det har bragt romantikken tilbage.
- Havet giver masser af sex. - Åh gud.
Der er Julian! Jules!
- Nej, Norman. Han arbejder. - For os.
Hej, Julian. Ham her!
Han er branchens bedste krydstogtsvært.
- Han tager sig altid så godt af os, ikke? - Bestemt.
- Hvordan har I det her til aften? - Rigtig dejligt, tak.
Hvad med Mazatlán? Det bliver vist dårligt vejr.
Vi holder øje med fronten. Den går nok i opløsning.
Fantastisk, for vi vil leje cykler.
- I skal da tage med. - Ja!
Altså, vi... Det lyder... Vi arbejder stadig på vores rejseplan.
Det var udmattende.
Det er sødt, at de har fundet hinanden igen.
Jeg kan ikke lide dem. Hun er en forbryder.
60 dage og en bøde. Hvorfor gider jeg?
Nu skal vi sidde sammen med dem i de næste to uger.
Vi behøver ikke at forlade kahytten. Vi kan blive her hele tiden.
Hvorfor frygter du det krydstogtskib? Det skyldes ikke en film.
Jeg elsker min mand, dr. Frank.
Og alt i vores liv sammen er som en hvirvelvind.
Men hvis vi ser bort fra det kaos, ved jeg ikke, hvad der er tilbage.
Du frygter, at I ikke har noget at tale om.
Når vi bare er os to alene, hvem er vi så?
Hvad tænker du på?
- Har du bestilt noget? - Niks.
Hej. Vi forstyrrer vel ikke?
Vi gik lige en måneskinstur på dækket.
- Vi vil gerne invitere jer på en drink. - Ja.
- Det er sødt af jer, men... - Gerne!
- Vidunderligt. - Skønt.
Vi bor lige her i 607, så bare kom, når I er klar.
- Godt. - Vi ses.
Jamen dog. Hvad gik det ud på? Du kan jo ikke lide dem.
Jeg sagde vist: "Jeg stoler ikke på dem."
- Nej, du kan ikke lide dem. - Fint.
Jeg kan ikke lide dem og stoler ikke på dem. Men jeg er ikke uhøflig.
Kommer du?
Hver dag?
Ja. Men evig dating betyder ikke, at man går på date hver dag.
Hvor tit så?
- Tre gange om ugen. - Er du vanvittig?
Jeg sagde fem, men Maddie mente, det var i overkanten.
Alle dates skal ikke være overdådige.
Pointen er bare, at man ikke tager sin partner for givet.
- Så forholdet ikke... - Forkalker.
- Forkalker? - Forkalker.
Var forkalkningen i gang?
- Nej, slet ikke. - Hvad taler vi om?
Dit forhold eller tandhygiejne?
Vi arbejdede på det til sent. De næste to måneder er planlagt.
- Er det et... - Excel-ark.
Det hjælper nok på spontaniteten.
Gør bare nar, men et sundt forhold kan sammenlignes med tænder og gummer.
Det skal passes.
- Det lyder udmattende. - Jeg ved det.
Jeg forudser, at jeres evige dating holder i cirka fem minutter.
Der tager du fejl, kaptajn. Evig dating varer evigt.
- Jeg lægger mig fast! - Eller bliver indlagt.
Det lyder, som om det gik godt.
- Ja, det gjorde det vel. - Hvad mener du?
Det mindede meget om hans sædvanlige aftaler med venner.
Den eneste forskel er den underliggende seksuelle spænding.
Det virkede, som om de hyggede sig, og hendes mor hentede hende kl. 21.00.
Og ingen hjerter blev knust?
Tja...
- Din søn er en spiller. - Computerspiller.
Seriøst? Hun er kun lige gået.
Chris, du burde børste tænder nu. Sig godnat til Penny.
Penny? Hvornår talte du med Penny?
- Far! - Har du to piger? Jeg smadrer hende.
- Det er løgn! - Jeg mener det. Og det stopper ikke der.
Jeg kiggede i hans telefon. Han har gang i fem piger samtidig.
Så Christopher er en spiller.
Hvor har han det fra? Ikke mig. Jeg giftede mig med min første kæreste.
Den første, du knaldede.
- Pointen er, at jeg er en redebygger. - Det er han for ung til.
- Han er stadig i reden. - Vent. Hvad sagde du så til ham?
Ikke noget. Endnu. Det håbede jeg lidt, at du ville.
- Mig? - Ja.
Du praler af, at du ikke er sådan længere. Det vægter mere, hvis du siger det.
Han er kun 13, men han skal bare ikke, du ved...
- Ende som mig. - Du endte ikke som dig.
Er den totalskadet, eller...
Nej.
Hav en god dag.
Passagerer, der skal på dagstur til Mazatlán,
bedes spørge besætningen, hvor de skal stå i kø.
Der er en bustur og en kabelbane.
Den fører op til en af de ældste bygninger med udsigt over bugten.
Gør det noget, at jeg melder pas på den her tur?
- Pas? - Jeg har ikke lyst til at vandre i dag.
Vi skal ikke vandre. Kabelbane.
Jeg er ved at få migræne. Måske burde jeg lægge mig.
- Okay, hvis det... - Godmorgen.
Godmorgen, medrejsende. Er I klar til lidt kultur?
Athena har det ikke så godt i dag.
Åh nej. Holdt vi dig oppe for længe?
- Det er måske det. - Så vi står over.
Nej da, Bobby.
Jeg har det ikke godt, men du skal da ikke gå glip af det.
- Tag du afsted. - Jeg vil ikke køre i kabelbane alene.
- Vi elsker kabelbaner. - Ja.
- Vi kan lide at sige ordet. "Kabelbane". - Kabelbane.
- Det er et sjovt ord. - Ja.
- Tag du afsted. Vi ses i aften. - Okay.
- Godt. - Vi ses senere.
- God bedring. - Tak.
Passagerer på dæk 5 og 6 bedes have deres adgangskort...
- Det er os. - Gå I bare. Jeg bliver.
Nej. Vi kan holde dig med selskab.
Nej, tag ud og hyg jer. Jeg laver noget her og ser til Athena.
- Okay. - Ja.
- Sikker? - Ja.
- Mor dig. - I lige måde. "Kabelbane".
- Ja. - Nemlig!
Hej.
Jeg hedder Bobby. Min kone prøver vist at undgå at være alene med mig.
- Og jeg er alkoholiker. - Hej, Bobby.
Du er en hingst.
Du klarer det her. En Clydesdale af kærlighed.
Så er det nu.
Det var du længe om.
Lidt bobler til vores bobler.
Det er en Dom Pérignon fra '98.
Det rydder vi op senere.
Alarmcentralen.
Hjælp! Jeg tror, min kæreste har fået et hjerteanfald.
Kan du løfte hans ben?
- Nej. - Kan du udføre hjertemassage?
Ja, men det er ikke muligt. Han sidder fast.
Hvor sidder han fast?
Hjælp!
Han er i live.
- Hvor er det pinligt. - Du skal ikke være flov.
- Har han en hjertelidelse? - Det ved jeg ikke.
- Tager han medicin? - Mod hårtab, tror jeg.
- Okay. Buck, tjek badeværelset. - Modtaget.
Jeg ved ikke, hvordan det skete.
Eller jo, det ved jeg. Vi var... midt i det, du ved.
Så blev han svimmel og fik brystsmerter, og så blev han helt slap.
De fleste steder.
Når jeg prøver at komme af, kan jeg ikke. Hvad sker der?
Vaginisme, der har skabt et penisfængsel.
- Vagi-hvad? - Vaginisme.
Det er en ufrivillig spænding i musklerne omkring vagina.
Det kan være en stressreaktion.
Både hjertelidelse og potenspiller.
Han har nok ikke fået et hjerteanfald.
Han fik forhøjet blodtryk af blandingen af hjertepiller og potenspiller.
- Vi skal have ham op af det varme vand. - Hvad med mig?
Jeg skal nok tage med på hospitalet, men ikke sådan her.
Vi kan give hende noget beroligende.
Skift, Buck.
Okay.
- Har du ham? - Ja.
- Hvad hedder du? - Sophia.
Sophia. Jeg hedder Eddie. Kan du lide Jell-O?
Jell-O? Det er vel okay.
Yndlingssmag?
- Det ved jeg ikke. Lime? - Okay.
For noget tid siden fik jeg panikanfald. Intet hjalp.
Så jeg legede "Jell-O-krop".
Luk øjnene.
Godt. Tænk nu på dine fødder.
Mærk dem blive til blød Jell-O med limesmag.
- Kan du mærke det? - Ja.
Godt. Lad Jell-O'en sprede sig til dine lægge.
Og lårene.
Og nu op til bækkenet og maven.
Hele din krop bliver til svampet og blævrende Jell-O.
Lad det sprede sig til dit bryst, dine arme og dit hoved.
Du er en stor Sophia-formet Jell-O.
- Har du ham? - Det virkede.
- Er der Jell-O? - Masser, der hvor du skal hen.
Jeg har aldrig set en mand være så god til at tænde en kvinde af.
Det er et talent.
- Det var mig. Jeg pressede for meget på. - Pressede for meget på?
Jeg sagde, at jeg syntes, vi var blevet for magelige og...
- Forkalkede? - Det ord brugte jeg ikke.
- Du havde hjertet på rette sted. - Og hans stoppede næsten.
- Nu ved jeg, at man ikke skal forcere det. - På så mange måder.
BIOLOGI
- Din far siger, at du havde en date? - Ja, med Penny.
Penny. Skønt. Kan du lide hende?
- Hun er sød. - Godt.
Han sagde, at du også kan lide nogle andre piger.
- Jeg binder mig ikke. - Fedt. Det forstår jeg.
Og det er okay at kunne lide mere end én pige.
Men det er mindre okay at lade dem tro, at de hver især er noget særligt.
- Det er lidt som at lyve. - Nej. De er alle noget særligt.
Okay. Det forstår jeg. Det gør jeg.
Men når man siger til en pige, at hun er noget særligt,
så tror hun, at hun er den eneste ene.
Og når hun så finder ud af, at du har sagt det samme til andre piger,
så føler hun sig ikke som noget særligt.
De taler sammen, og så får du ry for ikke at være sød.
- Skal pigerne ikke synes, at du er sød? - Betyder det noget?
- Hvad mener du med det? - De skrider jo alligevel.
- Hvorfor siger du det? - Det gjorde min mor.
- Chris, din mor døde. - Før det.
Hun forlod os. Vi elskede hende, men hun flyttede.
Jeg husker ikke hendes stemme.
- Godmorgen. - Åh, godmorgen.
Hvordan går det med migrænen? Din migræne.
- Den er pist væk. - Godt.
- Du gik uden at vække mig. - Selv tak.
Nej. Du sneg dig ud.
Nej da.
Det er ironisk. Her sidder vi og nyder et krydstogt sammen,
men vi sejler hver sin vej.
- Du prøver at undgå mig. - Hej, Norman.
Godmorgen.
Hej. Godmorgen. Rart at se jer.
- Hvordan gik udflugten? - Godt. Super.
Masser af lokalkolorit. Vi besøgte et offertempel. Det var sjovt.
- Hvor er Lola? - Hun hviler sig.
Hun fik for meget sol i går.
Vi ser nok ikke meget til Lola den nærmeste tid.
Hvor har du fået de rifter fra?
Jeg fik rifterne, fordi vi lejede cykler. Jeg faldt.
På halsen?
Der er masser af mexicansk bevoksning derude. Ja.
Jeg smutter. Der er en basse med mit navn på. Ingen andre må få den.
- Så vi ses snart. Okay? - Okay.
- Gad vide, hvad der foregår? - Pyt. Så du ikke, hvad du gjorde?
- Jeg talte med dig, da du kaldte på ham. - Jeg var venlig.
Du bruger de mennesker som en kile mellem os. Hvorfor?
- Nej. - Jo.
- Du prøvede at tørre mig af på dem. - Nej da.
Jo. Der var til gengæld ingen migræne.
Du har aldrig haft en migræne, der varede under tre dage.
Hvis du ikke ville med, skulle du have sagt det.
Selvfølgelig vil jeg gerne være her.
Selvfølgelig. Og jeg er ked af, at jeg har fået dig til at tro modsat.
Okay.
Jeg ville ikke presse dig med de aktiviteter.
Lad os glemme det.
- Så jeg lavede en liste. - En liste?
Over muligheder.
- Hvad? - Vi kan lægge blødt ud.
- Vi kan ligge ved poolen. - Den er jeg med på.
- Ja? - Ja. Lad os gøre det nu.
- Okay. - Okay.
Gå du hen og varm to solstole op.
Jeg går ind og skifter til badetøj, og så mødes vi om ti minutter.
- Okay. - Okay.
- Ti minutter. Så ligger vi ved poolen. - Ja.
Undskyld. Jeg hørte, at hende, der bor her, ikke har det så godt?
- Jeg ville bare se til hende. - Mrs. Peterson? Hun er her ikke.
Jeg behøvede ikke engang at rede sengen. Ingen har sovet i den.
- Er det blod? - Nogen var vist uheldig på badeværelset.
- Bekymrer det dig ikke? - Nej da. Jeg ser den slags hele tiden.
Han faldt ikke på en kaktus. Det var neglemærker.
Og rengøringsdamen sagde, at ingen havde sovet i sengen.
Jeg ved ikke, hvor han var i nat, men jeg ved, hvor hun ikke er.
- Hvad mon der skete? - Han dræbte sin kone.
106 uger til søs med samme rejsemakker? Det kan kun ende med drab.
- Skubbede han hende overbord? - Nej, nej.
Jeg tror ikke, det skete på skibet. Der er overvågningskameraer over det hele.
- Hvad så med blodet? - Det kan være hans.
- Fra Bobby: -"Opmuntr hende ikke."
De gik fra borde i Mazatlán, men hun steg vist ikke på igen.
- Og han nævnte et offertempel... - Athena? Sagde du offertelt?
- Tempel! Pokkers... - Kan vi... Okay. Læg på.
Hvad fanden?
- Du sagde ti minutter. Der er gået 40. - Bobby, har du ikke hørt efter?
- Norman Peterson dræbte sin kone. - Nej. Og nu prøver du at undgå mig igen.
Bobby, den stakkels kvindes død handler ikke om dig.
Men hvis du var taget med dem i går, var hun måske stadig i live.
Jeg vil ikke ødelægge din eneste morskab her, men ingen er blevet dræbt.
Betvivler du mit instinkt?
Nej, jeg betvivler din tilregnelighed. Kom med.
- Hvad skal vi? - Se, hvem der tager fejl.
- Undskyld mig? - Goddag.
Kan du huske det par, vi sad her med, da du kiggede forbi forleden?
- Norman og Lola Peterson, ja. - Ja. Min kone og jeg er lidt bekymrede.
Mrs. Peterson gik fra borde i Mazatlán, men måske er hun ikke vendt retur.
Det er bekymrende. Vi har aldrig mistet en passager.
Seneste check-in: 18.40
Lola scannede ind med sin mand kl. 18.40 i går.
- Og der har vi hende. I buffeten. - Lige nu?
Hun har lige brugt sit kort til at købe to energijuice.
Der kan du se. Begge er i live.
Fint nok. Men du behøver ikke at hovere.
Skal vi så tale om det rigtige dødsfald? Det er nok vores ægteskab.
Du vil hellere tro, at den harmløse mand kan begå en grufuld forbrydelse,
end du vil nyde vores lækre bryllupsrejse.
Eller også dræbte han sin kone.
- Hej. Hvordan går det med lektierne? - Jeg er næsten færdig.
Jeg ryddede op i nogle ting og fandt noget, der tilhører dig.
Et brev fra mor.
Hun skrev det, da du var lille.
Du skulle nok have det.
Hvad skal vi spise?
- Er pizza okay? - Pizza er altid okay.
Kære Christopher. Du undrer dig nok over, hvor jeg er. Eller måske ikke.
Du er så ung, at du måske allerede har tilpasset dig livet uden mig.
Det håber jeg, men jeg frygter det også.
Du er en smuk, fantastisk dreng.
Jeg ønsker, at du får et liv med lykke og frihed, som er fyldt med glæde.
Og det er nok ikke muligt med mig i det.
Du må gerne hade mig for at rejse.
Jeg forstår, hvis du aldrig tilgiver mig.
Men du skal vide, at jeg elsker dig.
Selvom det er fra afstand.
Chris, hvad vil du have på din pizza?
Det sædvanlige.
Det skal du få.
Undskyld, jeg kommer for sent. Kan vi rykke reservationen eller...
- Jeg har aflyst. - Er torsdag ikke den formelle date?
- Har jeg misforstået Excel-arket? - Glem det. Glem alt, hvad jeg sagde.
- Dater vi så ikke længere? - Det vil nok være en fejl.
- Jaså. - Og vi skal planlægge bryllup.
Hvis du slår op med mig, er det da en god trøstepræmie.
Er der sket noget?
Ja. Og det fik mig til at indse, at man ikke skal forcere noget.
Vi gør det allerede helt rigtigt, og vi er ikke i fare for at forkalke.
Ikke så længe vi forbliver...
...afslappede.
Der er en tropisk storm mod syd, som tager til i styrke.
Okay. Giv kystvagten besked om, at vi sejler tilbage mod Los Angeles.
- Jeg meddeler det om lidt. - Godt.
Så kan politiet stå klar til at anholde ham.
Rolig nu. Du er nok nødt til at tale med ham først.
Hejsa. Hvad... Hvad foregår der?
Mr. Peterson, overbetjent Grant har delt sin bekymring med mig.
Hun har fået lov at stille spørgsmål, men du er ikke forpligtet til at svare.
Jeg vil gerne svare.
- Godt. Hvor er Lola? - Hun hviler sig.
Hun er ikke i jeres kahyt, og hun steg ikke ombord i Mazatlán.
Du sneg din elskerinde ombord med hendes adgangskort.
Nej, det passer ikke.
Kvinden bruger Lolas adgangskort, ja, men hun er ikke min elskerinde.
- Jeg ville aldrig være Lola utro. - Hvem er hun så?
- Hun er en af dem, der tog Lola. - Hvem?
Det ved jeg ikke. Vi gik fra borde i Mazatlán som altid.
Vi lejede cykler, som vi fortalte jer, at vi ville.
Vi spiste is og kørte hen til vores yndlingssted.
Der ventede de på os. En bande af en slags.
De kendte vores navne og insisterede på, at jeg skulle give dem min dongle.
Hvad?
En dongle er et stik med data, som man sætter i computeren.
- De bruges tit til Bitcoin. - Men jeg har hverken dongle eller Bitcoin.
Det prøvede jeg forklare, men de ville ikke tro på mig. De tog Lola.
Og du ved ikke, hvem de troede, du var?
Det ved jeg vist. Der er gået rygter om et pensioneret par,
som har brugt krydstogtindustrien som dække for international smugling.
Vent. Siger du,
at de mennesker tror, at Lola og jeg er rige smuglere?
I passer på profilen.
Jeg er pensioneret renseriejer fra Encino!
Hvad gør vi? De sagde, at hvis jeg ikke giver dem den dongle i den næste havn,
så dræber de min kone.
De ved, at jeg taler med jer nu, så måske har de allerede dræbt hende.
Det tror jeg ikke. Hvis du taler sandt, så har du noget, de vil have.
Find kvinden. Hun bruger mrs. Petersons kort.
- Anhold hende. - Javel.
Hjælp mig. Du er betjent. Tal med dem, når vi kommer til Puerto Vallarta.
Vi skal ikke til Puerto Vallarta.
Kaptajnen måtte vende om og sejle til L.A. Der er et uvejr på vej.
Det er her allerede.
Ned! Bliv liggende! Nu!
Bliv liggende!
Bevar roen. Så kommer ingen til skade.
Tekster af: Mille Dyre Egegaard