- Păreți tulburată, doamnă Grant. - Presupun că sunt.
Nu-mi stă în fire să-mi discut problemele cu necunoscuți.
CU DOUĂ LUNI ÎN URMĂ
Ce se întâmplă?
Așadar...
săptămâna trecută soțul meu a făcut ceva.
A plătit o croazieră pentru noi.
- O croazieră? - Un fel de lună de miere întârziată.
Bobby e atât de entuziasmat! Ține mult să mergem în excursie.
- N-aș vrea să-i stric cheful. - În ce sens?
Fiindcă până și ideea de a păși pe vapor mă umple de spaimă.
Sunt îngrozită!
- Care ar fi sursa acestei anxietăți? - Știu precis care e!
Postul ABC prezintă în premieră pe micile ecrane
The Poseidon Adventure, produs de Irwin Allen.
Adu-mi binoclul!
N-am văzut în viața mea așa ceva!
Dumnezeule!
Ce e?
Adică sunteți traumatizată de un film văzut în copilărie?
Un lungmetraj de impact.
Shelley Winters a fost chiar nominalizată pentru rolul secundar din film
la Oscarurile din anul acela.
A câștigat?
Nu.
N-ar putea exista alt motiv pentru care vă simțiți neliniștită
de plecarea în croazieră cu soțul?
Tocmai v-am povestit că un om a căzut printr-un luminator ajuns în podea.
Ce nu pricepeți?
Vă sfătuiesc să luați dimenhidrinat și să nu vă mai gândiți la Titanic.
Poseidon!
N-o să pățiți nimic.
Te iubesc.
Și eu te iubesc!
- 911. Ce urgență aveți? - A trebuit să abandonez nava.
- De unde ne apelați? - Din valea San Fernando sau Tarzana.
- Avionul meu se va prăbuși. - E aeronavă ușoară?
Nu, e un F-16.
- Avion de luptă? - Da, sunt de la Garda Națională Aeriană.
În timpul unui exercițiu am rămas fără radio, apoi fără motor și fără avion.
- Am anunțat controlorii de trafic. - Ambulanța și pompierii sunt pe drum.
Garda Națională confirmă că nu pot contacta un avion.
- Ne pot spune unde e? - Din păcate, nu.
Nu e dotat cu emițător de răspuns?
Când pilotul se catapultează, avionul încetează orice transmisie
și își începe coborârea treptată la sol.
„Coborârea” și „solul” mă îngrijorează cel mai mult.
Peste mai mult de o oră...
Vrei să te oprești? Sunt la jumătatea Bătăliei de la Midway!
Fotoliul ăsta e dezgustător!
- Trebuie aruncat! Nu merge cu nimic! - Mie îmi merge bine în el!
Foarte bine! Atunci puteți „merge” amândoi!
Fir-ar să fie!
Iată bombardamentul în picaj...
POMPIERII DIN LA
- Noroc de Bobby că e în luna de miere! - Sigur nu-s supraviețuitori!
Doamne-ajută! Au sosit pompierii, Abe.
Soțul meu e înțepenit în fotoliu. Ca de obicei...
Lăsați-mă să vă examinez!
- Mai e cineva în casă? - Nu, doar noi doi. N-avem copii.
- Iar animalele n-o plac. - Țineți gâtul nemișcat!
- Puteți mișca degetele de la picioare? - Nu. Nici nu-mi simt picioarele.
- Mi-e destul de greu să respir. - Vă scoatem noi de aici!
- Buck! - Vin!
La trei. Unu, doi...
Să tractăm epava avionului cu scara autospecialei?
Nu. Doar avionul mai ține în picioare ce-a rămas din casă.
- Atunci îl eliberăm tăind fotoliul. - Nu, să nu tăiați fotoliul!
Ba tăiați-l, vă rog! Ține la el mai mult decât la mine.
E singura dată când nu pot s-o contrazic!
Doamnă, mergeți cu acest pompier, vă rog!
Bine.
Nu pare să fie combustibil, pare hidrazină.
Oricum ar fi, dacă tăiem fotoliul, mă tem că sar scântei.
Să facem puțin loc și să-l tragem de acolo.
- Asta ce crezi că e? - Exact ce crezi tu.
- E bombă de exercițiu? - Da.
- Poate fi dată jos, să ajung la pacient? - Da. După ce e dezamorsată.
- N-ai zis că e de instrucție? - E pentru exerciții, dar tot explodează.
Nu aruncă în aer tot cartierul,
doar casa în care e, poate și pe cea alăturată.
O echipă a Gărzii Naționale ajunge acolo într-o oră, căpitane Wilson.
Pacientul poate avea leziuni la coloană.
- Nu putem aștepta. - Nici nu trebuie. Vă ghidez eu.
Joe, suntem pregătiți!
Bine. Înlăturați cu grijă carcasa declanșatorului!
Așa!
Am dat jos capacul. Ce urmează?
Acum tăiați firul roșu!
Dar mai întâi deconectați firul alb de voltaj redus.
- Unde-i Edna? - A fost evacuată într-un loc sigur.
Bine. Acolo să rămână!
- Sarcasm... Îl cunosc foarte bine. - Cine-a zis că sunt sarcastic?
Un avion de luptă se prăbușește în living
și nici măcar unul dintre noi nu scapă de chin.
- Ce sumbru ești, Abe! - Și tu ai fi după trei decenii cu Edna!
Gata, Joe! Am deconectat firul de voltaj redus.
Acum tăiați firul verde!
Cum verde? Ai zis roșu.
- Serios? - Da, ai zis roșu.
- Sunteți siguri? - Da, ai zis roșu.
Bine.
Mergem pe roșu.
Ce naiba are tipul?
A căzut de la 3000 de metri. E posibil să nu gândească prea clar.
Abe, rezistă, prietene!
Oameni buni, trebuie să-l scoatem acum!
Ce facem, căpitane?
Taie firul roșu!
Abia acum dă semne de dezorientare. Îi urmăm primul instinct. Taie firul roșu!
Ia uitați, oameni buni!
E de preferat să te transportăm așa și să fii examinat la spital.
Scuzați întârzierea! Încă n-au reparat bucata de drum prăbușită anul trecut.
Am o întrebare.
Pentru a dezarma bomba, după deconectarea firului de voltaj,
se taie cel roșu sau verde?
- Roșu, desigur. - Desigur.
Abe?
Fă-mi un serviciu și spune-i că am murit!
Slavă Domnului! Ce miracol!
Situația a fost incertă o vreme, dar cred că se va face bine.
Poftim? Nu la asta mă refeream.
Ce miracol că am scăpat de fotoliul ăla oribil din casa mea!
Care casă?
Doi soți sunt norocoși să fie în viață după ce un avion F-16 fără pilot...
- Ce s-o fi întâmplat? - Presupun că s-a defectat ceva.
Nu. Cum pot doi oameni care au trăit împreună 30 de ani
să ajungă să se urască?
Ți-ai răspuns singur la întrebare.
Oare eu și Maddie putem avea aceeași soartă?
- Nu cred. Nu locuiți pe o rută de zbor. - Nu, adică să ajungem să ne urâm.
Știu ce ai întrebat.
Asta se întâmplă doar cu voia ta. Ai grijă să nu se întâmple!
Știi ceva? Ai perfectă dreptate! Noapte bună, o, căpitane, căpitanul meu!
Ai planuri pentru weekend?
Mă bate gândul să merg la un centru de carting. Am auzit că e distractiv.
Nu pot, am o întâlnire importantă. O primă întâlnire.
- Credeam că te înțelegi bine cu Marisol. - Nu eu am întâlnire, ci Christopher.
- Nu se poate! - A invitat o colegă
pe nume Penny sâmbăta asta. Îi supraveghez cu Marisol.
Înțeleg. Deci ai și tu întâlnire.
Invit-o pe Natalia! Sigur i-ar plăcea.
Ne-am despărțit. N-a fost o idee bună să mă cuplez cu o consilieră de moarte.
- Ce-i drept, tocmai muriseși. - Numai despre asta voia să vorbim!
Moarte, moarte și iar moarte. Devenise plictisitor.
Atunci...
bine ai revenit în lumea celor vii, Buck! Ne-ai lipsit.
Ce miroase atât de frumos?
- Costițe. - Gătești?
Am gătit. Sunt la odihnit, totul e pregătit.
Care-i faza?
- Domnișoară! - Mulțumesc.
Am o propunere.
- Iar? - O altfel de propunere.
Maddie, azi am văzut un viitor de care nu vreau să am parte niciodată.
Două persoane care erau împreună de 35 de ani.
- Îți retragi propunerea de căsătorie? - Nu. Revenind.
Locuiau doar ei doi într-o casă aparent micuță.
„Aparent”?
Cu un avion de luptă în living, spațiul părea mai mic decât era.
Deși locuiau singuri într-o locuință modestă,
parcă nu-i mai lega nimic.
- Li se întâmplase ceva. - Știu, eram pe fir.
Nu, în viața de cuplu.
Și-au permis să se înstrăineze, să se complacă, să devină închistați!
Sigur s-au iubit cândva.
- Presupun. - Cine știe când au încetat?
În niciun caz eu.
- Nu vreau să pățim același lucru. - De acord!
Mă bucur. M-am tot gândit cum putem evita să ajungem la fel.
Așa că propun să ieșim la întâlniri.
- Stai puțin! Cu altă lume? - Nu! Unul cu celălalt.
- Să nu ne închistăm! - Nu crezi că am cam depășit etapa asta?
Ideea e să fie ca la început.
Vorbesc serios, Maddie. Vreau ca perioada de miere a relației să țină toată viața.
- Ți-am spus că ești frumoasă? - Mi-ai spus, dar poți să o mai spui.
- Văd că te-ai acomodat cu vaporul. - Mersi! Mi-e mult mai bine.
Trageți vesta de salvare peste cap. Treceți o curea prin bucla albastră...
- Vezi vreo buclă? - Aici.
Doamnă, nu era nevoie de vestă.
Om peste bord!
M-am interesat ce putem face aici.
Avem centru de relaxare, lecții de mambo și sunt chiar întruniri AA,
care se țin vizavi de un bar numit Ascunzișul.
Se potrivește de minune!
Să ne uităm și să alegem ceva împreună.
- Te las pe tine să alegi. - Nu vreau.
- Să alegem împreună! - Păi suntem împreună.
Salutare, comeseni!
- Ca să vezi! - Dumnezeule mare!
Lola și Norman Peterson.
Acea Lola?
La ultima noastră întâlnire
îți arătai trupul gol în traficul de dimineață
la un indicator de pe autostradă, în fața unui banner.
Da. „Fii atent la mine, Norman!” Și a fost.
Toți am fost.
Fii atent la mine, Norman! Acum mă vezi?
Nu doar că suntem în aceeași croazieră, suntem și la aceeași masă!
E și masa voastră?
- Nu te dă pe spate? - Mă cam simt dată pe spate.
- Da! - Știți ceva? Ne-ați salvat căsnicia.
- Nu te-a arestat Athena? - Ba da.
Detenția mea a fost mană cerească. Norman m-a vizitat zilnic.
Câte zile a fost detenția?
- Șaizeci. - Șaizeci de zile?
Am primit și amendă.
- Apoi a fost eliberată condiționat... - Termină!
Doamne!
Am hotărât să nu mai lăsăm căsnicia să mucegăiască.
- Ba chiar suntem în a 105-a săptămână... - A 106-a.
- ...a 106-a din a doua lună de miere. - Pardon?
Nu punem și perioada COVID fiindcă totul a stat pe loc.
- Vă trăiți viața în croaziere! - Mulți pensionari trăiesc așa.
Am redevenit atrași unul de celălalt.
- Oceanul te îndeamnă la acțiune. - Vai!
Auzi, Julian! Jules!
- Lasă-l, Norman, muncește! - În slujba noastră!
Julian! Tipul ăsta e o figură!
E incredibil! E cel mai bun manager de croazieră!
- Are multă grijă de noi. Așa-i, Lola? - Așa e.
- Cum vă simți? - Foarte bine, mulțumim!
Ajungem cu bine la Mazatlán? O să fie vreme rea.
Urmărim datele meteo. Se așteaptă o îmbunătățire.
Fantastic! Vrem să închiriem biciclete.
- Să veniți și voi! - Sigur!
Păi noi... Se pare că...
Încă n-am stabilit ce facem.
A fost obositor!
Mi se pare drăguț că și-au reînnoit relația.
Nu-mi plac. Femeia e infractoare.
Auzi! Două luni și amendă! De ce mă mai deranjez?
Trebuie să stăm lângă ei două săptămâni!
Nu-i nevoie să ieșim din cabină, putem să stăm aici tot timpul.
De ce vă temeți cu adevărat? Nu e din cauza filmului.
Îmi iubesc soțul.
Viața noastră e ca un vârtej.
Dar dacă totul se liniștește, dacă haosul dispare, oare ce mai rămâne?
- Vă temeți că nu veți avea ce vă spune. - Cum suntem când rămânem doar între noi?
La ce te gândești?
- Ai comandat ceva? - Nu.
- Bună! - Bună!
Sper că nu deranjăm.
Vrem să facem o plimbare pe punte la lumina lunii
și ne-am gândit să vă invităm la un păhărel.
Da!
- Foarte drăguț din partea voastră... - Cu plăcere!
Grozav!
Perfect!
Stăm în cabina 607, veniți când sunteți gata.
- Bine. - Pe curând!
Așa! Ce-a fost asta?
- Ce? - Ai zis că nu-ți plac.
Ba nu, cred că am zis că n-am încredere în ei.
- Nu, ai zis că nu-ți plac. - Bine!
Nu-mi plac și nici n-am încredere în ei, dar să nu fim mojici.
Vii?
- În fiecare zi? - Exact.
Dar nu înseamnă că ieșim la întâlnire în fiecare zi.
Și cât de des o să ieșiți?
- De trei ori pe săptămână. - Ai luat-o razna?
Voiam cinci, dar o avem pe Jee și e cam prea mult.
Nu toate trebuie să fie elegante și solicitante.
Pot fi și simple. Ideea e să nu luăm totul de-a gata.
- Relația să nu se... - Închisteze.
- Închisteze? - ...închisteze.
Ați simțit că începe să se închisteze?
- Nu, deloc! - Despre ce vorbești?
Despre relație sau vreo tumoare?
Am stat aseară până târziu și am planificat următoarele două luni.
- E un...? - Tabel.
Ce mai contribuie la spontaneitate!
Poți să râzi, dar păstrarea unei relații sănătoase
nu diferă de păstrarea sănătății corporale.
Trebuie să fii foarte atent.
- Să fiu sincer, mi se pare obositor. - Așa-i.
Planul pentru întâlnirile voastre o să țină trei zile și-un prânz!
Te înșeli, căpitane!
Întâlnirile noastre o să fie pentru totdeauna!
- Nu mă dau înapoi, să știi! - Așa o fi!
- Se pare că a mers bine. - Așa cred.
Cum adică?
N-a fost prea diferit de timpul petrecut cu unul dintre prietenii lui.
Doar că aici se simte tensiunea sexuală.
Dar se pare că ei s-au distrat.
- Mama ei a venit să o ia pe la 21:00. - Nimeni n-a rămas cu inima frântă.
Ce să zic...
- Fiul tău știe să joace. - Da, jocuri video.
Pe bune? Păi tocmai a plecat!
Chris, trebuia să te speli pe dinți! Spune-i „noapte bună” lui Penny!
Penny? Când ai vorbit cu ea?
- Tată! - Mă înșeli? Îi arăt eu ei!
- Nu te cred! - Pe bune! Și nu e totul.
M-am uitat prin telefonul lui. Vorbește cu vreo cinci fete.
Deci Christopher e fustangiu.
Nu știu pe cine a moștenit, sigur nu pe mine.
M-am însurat cu prima iubită.
- Prima fată cu care te-ai culcat. - Sunt om așezat și familist.
El e prea tânăr ca să se așeze.
- E încă pui! - Și ce i-ai zis?
Încă nimic.
Speram să vorbești tu cu el.
- Eu? - Da.
Te lauzi mereu că ești fustangiu cumințit. E mai bine să vorbești tu cu el.
Are doar 13 ani, dar nu vreau să... știi tu.
- Să ajungă ca mine. - Tu te-ai cumințit.
S-a pierdut totul?
Nu chiar totul.
O zi bună!
Pasagerii care coboară la Mazatlán să ia legătura cu membrii echipajului.
Se face tur cu autobuzul și plimbare cu funicularul.
Mergem la cea mai veche clădire din oraș, e deasupra golfului.
Te superi dacă merg altă dată?
- Altă dată? - Da.
Nu prea am chef de drumeție.
Nu e drumeție. Se merge cu funicularul.
Simt că mă paște o migrenă. Poate că ar fi bine să mă întind.
- Sigur. - 'Neața!
Bună dimineața, călători! Sunteți dornici de culturalizare?
Athena nu se simte prea bine.
Vai de mine! Te-am ținut prea mult aseară?
Se poate.
- De data asta stăm cuminți. - Nu se poate, Bobby!
Nu e cazul să pierzi distracția dacă eu nu mă simt bine.
Nu, du-te!
Nu vreau să mă plimb singur cu funicularul.
- Ne place funicularul. - Da!
- Ne place să pronunțăm „funicular”. - „Funicular”.
E distractiv, nu?
- Da. - Da. Vezi?
Du-te! Ne vedem diseară!
- Bun! - Bine!
Ne vedem mai târziu!
- Să te faci bine! - Sigur! Pa!
Pasagerii de la nivelurile cinci și șase să aibă legitimația...
- Noi suntem! - Duceți-vă voi! Eu mai stau pe-aici.
- Nu, rămânem cu tine. - Ba nu, mergeți și distrați-vă!
Eu o să stau pe lângă Athena.
- Bine. - Așa!
- Ești sigur? - Da.
- Distracție plăcută! - Și vouă! „Funicular”!
E distractiv, vezi?
Bună!
Sunt Bobby. Cred că soția mea evită să fie singură cu mine.
Și sunt alcoolic.
Bună, Bobby!
Ești un armăsar!
Poți s-o faci, da?
Armăsar plin de iubire ce ești!
La treabă!
Ce ți-a luat atât?
Bule pentru bălăceala noastră!
E Dom Pérignon din 1998.
Putem să facem curat și mai târziu.
911. Ce urgență aveți?
Ajutor! Cred că iubitul meu face infarct!
Îi puteți ridica picioarele?
- Nu. - Știți să faceți masaj cardiac?
Da, dar nu e posibil. E înțepenit.
Unde e înțepenit?
Ajutor!
Trăiește!
- Ce jenant! - Nu trebuie să vă fie jenă.
- Are vreo afecțiune cardiacă? - Nu știu.
- Ia vreun tratament? - Împotriva calviției.
- Buck, vezi în baie! - Imediat.
Nu știu cum s-a întâmplat. Adică știu cum s-a întâmplat.
Eram... știți dumneavoastră,
iar el s-a simțit amețit, s-a plâns de dureri în piept, apoi s-a înmuiat.
Mă rog, parțial. Nu pot să mă eliberez! Ce se întâmplă?
Vaginism având ca rezultat penisul captiv.
- Ce anume? - Vaginism.
E tensiunea involuntară a mușchilor vaginali.
Uneori e reacția la un stres.
E cardiac și are pastile pentru potență.
Nu cred că a făcut infarct,
ci hipertensiune de la amestecul nitroglicerinei cu sildenafil.
- Trebuie scos din apa fierbinte. - Cu mine cum rămâne?
Merg cu el la spital, dar nu așa, vă rog!
Să-i dăm ceva care s-o relaxeze!
- Buck, să facem schimb de locuri! - Bine.
- Îl ții? - Da.
- Cum te cheamă? - Sophia.
Bună, Sophia! Eu sunt Eddie. Îți place jeleul?
Jeleul? Da, nu-i rău.
- Ce aromă îți place cel mai mult? - De limetă.
Bine.
Demult aveam atacuri de panică și nimic nu mă ajuta.
Jucam un joc numit corp de jeleu.
Vreau să închizi ochii.
Bine. Gândește-te la picioare.
Simți cum se transformă în jeleu moale de limetă.
Simți?
Bun!
Lasă jeleul să urce la gambe.
Acum ajunge la coapse.
Acum e la pelvis și stomac.
Întregul corp se transformă în jeleu moale ca piftia.
Lasă-l să-ți cuprindă pieptul, brațele și capul.
Ești un mulaj uriaș de jeleu.
- Îl țineți? - A funcționat!
Avem jeleu?
E o grămadă acolo unde mergeți.
N-am văzut un bărbat care să taie așa repede pofta unei femei.
E un talent.
Mă simt îngrozitor.
- E vina mea, am fost prea insistentă. - Tu ai fost?
I-am spus că devenim neinteresați de celălalt, că suntem...
- Închistați? - Nu cred că am zis așa.
- Inima ta v-a vrut binele. - Iar a lui aproape că s-a oprit.
Acum știu că nu e bine să forțez lucrurile.
Nici nu știi câtă dreptate ai!
BIOLOGIE
Tatăl tău mi-a spus că ai avut o întâlnire.
Da, cu Penny.
Cu Penny! Ce drăguț!
- O placi pe fată? - E drăguță.
Bun!
Mi-a zis că sunt și alte fete care s-ar putea să-ți placă.
- Nu vreau să mă leg de cineva. - Bun! Te înțeleg.
Și nu-i nimic dacă îți plac mai multe fete.
Nu prea e bine să-i spui fiecăreia că e deosebită.
Înțelegi? E o minciună.
Nu-i minciună. Toate sunt deosebite!
Bine. Sigur, înțeleg.
Chestia e că atunci când îi spui unei fete că e deosebită,
ea începe să creadă că e aleasa.
Apoi află că ai spus același lucru și altor fete
și nu se mai simte deosebită.
Vorbesc între ele și te alegi cu reputația de nesuferit.
Vrei ca fetele să creadă că ești drăguț, nu?
Contează?
- Cum adică? - Oricum pleacă toate.
- De ce spui așa ceva? - Mama a plecat.
Chris, mama ta a murit.
Ne-a părăsit înainte. Noi o iubeam, dar tot a plecat.
Nu-mi mai amintesc vocea ei.
Bună dimineața!
'Neața!
Ce-ți face migrena? Migrena...
- Nici urmă de ea! - Bun!
- Ai plecat fără să mă trezești. - Cu plăcere!
Nu e o plăcere, te-ai furișat.
Nu-i adevărat!
Ce ironie! Suntem împreună în croazieră, dar parcă suntem doi necunoscuți.
- Cred că te străduiești să mă eviți. - Norman!
'Neața!
Bună dimineața! Mă bucur să vă văd!
- Cum a fost în excursie? - Grozav! Super! Un loc plin de viață.
Am văzut un templu pentru sacrificii. Ce distractiv!
- Unde-i Lola? - Se odihnește.
A stat prea mult în soare.
Nu cred c-o s-o vedem prea curând.
Unde te-ai zgâriat?
M-am zgâriat când am închiriat biciclete și am căzut.
Pe gât?
Sunt mulți arbuști ornamentali. Zău!
Plec. Mă așteaptă o gogoașă și nu vreau să mi-o ia cineva.
- Vă las singuri. Ne vedem curând! - Bine.
- Oare ce se întâmplă? - Nu-mi pasă. Îți dai seama ce ai făcut?
- Vorbeam cu tine, iar tu l-ai chemat. - Eram prietenoasă.
Nu-ți plac, dar te folosești de ei ca să te distanțezi. Vreau să știu de ce.
- Nu fac așa ceva. - Ba da.
- Ai încercat să mi-i bagi pe gât. - Ba nu!
Ba ai încercat și n-ai avut nicio migrenă.
N-ai avut o migrenă care să țină mai puțin de trei zile.
Puteai să-mi spui că nu vrei să mergi în croazieră.
Firește că vreau să fiu aici cu tine!
Sigur că vreau! Îmi pare rău dacă simți că nu e așa.
Bine.
N-am vrut să te grăbesc să alegi ceva de făcut.
Bine. Hai să uităm de tot!
- Am făcut o listă. - Avem listă!
O listă de posibilități.
- Ce? - Să începem cu ceva simplu.
- Să stăm întinși la piscină. - Asta aș putea să fac!
- Da? - Sigur! Hai să mergem acum!
- Bine! - Bun!
Du-te și încălzește șezlongurile,
eu mă duc să-mi iau costumul de baie și ne vedem acolo peste zece minute!
- Bine! - Bun!
- Zece minute. Stăm întinși la piscină. - Da!
Bine.
Scuze!
Am auzit că doamna care stă aici nu se simte prea bine.
Voiam să văd ce face.
Doamna Peterson? Nu-i aici.
- Nu? - Nu.
N-a fost nevoie să fac patul, n-a dormit aici.
- Ăla e sânge? - Cineva a avut un accident în baie.
Nu te îngrijorează?
Nu. Mă întâlnesc mereu cu așa ceva în munca mea.
Auzi! Cică a căzut pe un cactus! Erau urme de unghii,
iar menajera a zis că nu s-a dormit în patul lor.
Nu știu unde a fost el,
dar știu că ea n-a fost aici și nici acum nu e.
- Ce crezi că s-a întâmplat? - Și-a omorât soția!
O sută șase săptămâni pe mare cu aceeași persoană?
Se termină doar cu un omor.
- O fi împins-o peste bord? - Nu.
Nu cred că omorul s-a petrecut la bord. Sunt camere de supraveghere peste tot.
- Și ce e cu sângele? - Ar putea fi al lui.
Bobby N-o încurajați!
„N-o încurajați!”
Au coborât la Mazatlán, dar nu cred că ea a mai urcat la bord.
- El zicea ceva de templu de sacrificii... - Athena! Ai zis „cort de sacrificii”?
- Templu! La naiba! - Putem să... Hai să închidem!
Ce naiba faci?
Ai zis că vii în zece minute, au trecut 40!
Bobby, n-ai fost atent deloc?
- Norman și-a omorât soția! - Ba n-a omorât-o.
Iar te porți așa. Inventezi scuze ca să mă eviți.
Moartea bietei femei n-are legătură cu tine,
dar poate că ea ar fi în viață dacă ieri te-ai fi dus cu ei.
Regret că-ți distrug singura distracție, dar nimeni n-a fost omorât.
Îmi pui la îndoială instinctele?
Nu, doamnă detectivă, îți pun la îndoială rațiunea. Să mergem!
- Unde? - Să aflăm care dintre noi se înșală.
- Scuză-mă! - Bună ziua!
Îți amintești perechea de la masa noastră când ai trecut pe la noi?
Norman și Lola Peterson. Firește.
Suntem puțin îngrijorați.
Doamna Peterson a coborât la Mazatlán, dar nu s-a întors la bord.
E îngrijorător. N-am mai pierdut pasageri.
Ultima intrare: 18:40
Lola și soțul ei au urcat la bord ieri la 18:40.
- Iat-o! E la bufetul albastru. - Acum?
A cumpărat două sucuri energizante cu legitimația.
Poftim! Amândoi sunt bine-sănătoși.
Mda, bine...
- Nu-i nevoie să-mi storci lămâia-n nas. - Vorbim despre adevărata moarte de aici?
Cred că e căsnicia noastră.
Preferi să crezi că acest om bun și inofensiv ar comite o crimă odioasă
decât să te bucuri de frumoasa croazieră.
Sau și-a omorât nevasta.
- Bună, dragule! Cum stai cu tema? - E aproape gata.
Mă uitam prin niște lucruri
și am dat de ceva care îți aparține, o scrisoare de la mama.
A scris-o când erai bebeluș.
Ar vrea să o citești.
Ce mâncăm?
- Ești de acord cu pizza? - Întotdeauna.
Dragă Christopher, Sunt sigură că te întrebi unde sunt.
Sau poate că nu.
Ești mic și poate că te-ai obișnuit cu o lume în care nu sunt.
Sper să fie așa și mă tem în același timp.
Ești un băiețel frumos și extraordinar.
Vreau să ai o viață fericită, liberă și plină de bucurie.
Nu cred că se poate alături de mine.
Poți să mă urăști că am plecat.
O să înțeleg dacă n-o să mă ierți.
Dar să știi că te iubesc, puiule!
Chiar dacă te iubesc de la distanță.
Chris, ce vrei să-ți pun pe pizza?
Ca de obicei.
S-a făcut!
Îmi pare foarte rău că am întârziat!
Putem suna la restaurant ca să amânăm rezervarea sau...
Am anulat rezervările.
Marțea trebuia să fie întâlnire la patru ace.
- Am citit greșit în tabel? - Lasă tabelul și uită tot ce-am spus!
- Adică nu mai ieșim la întâlniri? - Ar fi o greșeală.
- Înțeleg. - Și avem o nuntă de organizat.
Dacă mă părăsești, am cu ce să mă consolez.
S-a întâmplat ceva la vreun caz?
Da. Am înțeles că n-avem de ce să forțăm lucrurile.
Facem totul așa cum trebuie și nu-i niciun pericol de închistare.
Atât timp cât rămânem...
relaxați.
Ni s-a spus că furtuna tropicală devine mai puternică.
Bine. Anunțați paza de coastă că schimbăm cursul către Los Angeles.
- O să anunț pasagerii. - Bine.
Pot să-i chem pe detectivi ca să-l aresteze.
Să nu ne grăbim! Mai bine să vorbești cu el.
Salutare! Ce se întâmplă?
Agenta Grant mi-a adus la cunoștință un fapt îngrijorător.
I-am permis să vă pună întrebări, dar nu sunteți obligat să răspundeți.
Ba sigur că răspund!
- Unde-i Lola? - Se odihnește.
Nu e în cabina voastră. Știm că n-a urcat la bord în Mazatlán.
Mai știm că ți-ai furișat amanta la bord cu legitimația ei.
Nu, nu-i adevărat!
Da, femeia folosește legitimația Lolei, dar nu-i amanta mea.
- Dumnezeule! N-aș înșela-o pe Lola! - Atunci cine e?
- E una dintre ei. Au răpit-o pe Lola. - Cine?
Nu știu.
Am coborât la Mazatlán, așa cum facem mereu.
Am închiriat biciclete, așa cum v-am spus.
Ne-am luat înghețată și ne-am dus în locul preferat.
Ne așteptau. Era un fel de bandă.
Știau cum ne cheamă și ne-au cerut cheia de securitate.
Poftim?
E un dispozitiv care se introduce în computer și conține date.
Deseori conține bitcoini.
Doar că eu n-am nicio cheie și nici bitcoini!
Am încercat să le spun! Nu m-au crezut și au răpit-o pe Lola!
Nu știi cine credeau că ești?
Cred că știu eu.
Există zvonuri despre o pereche de pensionari
care se folosesc de croaziere ca paravan pentru trafic internațional.
Ia stați puțin! Vreți să spuneți
că ei cred că eu și Lola suntem traficanți și valorăm milioane?
Vă potriviți profilului.
Doar că eu am lucrat la o curățătorie chimică!
Ce ne facem? Nu-i de glumă!
Dacă nu predau cheia de securitate la următorul port de escală,
îmi omoară soția!
Știu că stau de vorbă cu voi. Poate că au și omorât-o!
Nu cred.
Dacă e adevărat ce spui, ai ceva ce-și doresc ei.
Căutați femeia! Are legitimația doamnei Peterson.
- Rețineți-o! - Da, să trăiți!
Trebuie să mă ajuți! Doar ești agentă de poliție!
- Să le spui la Puerto Vallarta! - Nu mergem la Puerto Vallarta.
Căpitanul a schimbat ruta, ne întoarcem la LA. Vine furtuna.
„Furtuna” e deja aici.
La pământ! Întindeți-vă pe jos!
La pământ!
Nu vă pierdeți calmul și nimeni nu va fi rănit!
Subtitrarea: Diana Laită