Când am aflat cine avea să fie burlacul, am început să tremur.
Producătoare de podcasturi
Mi-o doresc. America și-o dorește. El o merită.
- Joey, tu ești! - Eu sunt.
- Ce mai faci? - Bună!
Bună!
- Cum te numești? - Angelique.
Sunt producătoare de podcasturi și caut adevărul.
- Tu vei fi adevărul meu. - Sunt gata. Ăsta e adevărul.
Sunt însoțitoare de zbor. Joey va trebui să-mi câștige încrederea și afecțiunea.
- Cum te cheamă? - Ashley A.
Crezi în dragoste la primul zbor?
Va trebui să mă ridici mai întâi. Îmi place la nebunie!
Igienistă dentară Orlando, Florida
- Bună! - Ce faci?
- Cum te numești? - Ashley C.
Bun, încă o Ashley!
- Cum te simți, Joey? La ce te gândești? - Frate...
Vine în forță!
- Bună, Joey! Sunt... - Bună!
Conchata.
Artistă grafică - Ciudad de México LIPICI
M-am lipit de tine și sper să te lipești și tu de mine.
Conchata... Frumos nume. De unde e?
Cred că e mexican.
Sunteți siguri că e Conchata?
- Știe cineva cine e? - Caut. N-are poză, nu există.
S-o scoată cineva din platou!
- Să nu vă apropiați! - Vai!
- Are antrax! Sau sclipici! - Mă numesc Bailey.
Sunt cosmeticiană și locuiesc în Sheboygan, Wisconsin.
Visez la clipa asta de când aveam 21 de ani.
N-am avut curajul să mă înscriu. O fac acum.
S-a lipit de alee?
Gata, gata!
- Nu se desprinde! - Nu!
Se desprinde pielea!
Chemați ambulanța!
911. Ce urgență aveți?
O femeie s-a lipit de aleea de la vila Burlacul.
- Vila Burlacul? - Da.
- Trimiteți repede pe cineva... - Jesse?
- Da, Palmer. - Palmer, știu.
- Adresa de aici e... - Știu adresa.
E Jesse Palmer!
Descrie-mi starea victimei. Respiră?
Se simte bine, ba chiar nu tace deloc.
Lăsați-mă! Vreau să-mi găsesc dragostea!
- Ce faci? - Am întâietate.
Salut, Jesse! Sunt Josh, dispecerul-șef.
Îmi descrii starea burlacului din acest sezon?
- Se simte bine. - Numele lui?
Aud sirenele. Închid.
Nerușinat și lipsit de profesionalism.
- Pe cine ai trimis? - Unitatea cea mai apropiată. Aproximativ.
- Suntem pompierii. Cum o cheamă? - Bailey. E admiratoare înfocată.
- I-a luat locul Conchatei. - Cum?
- A furat limuzina când șoferul era 10-1. - Adică la baie.
Vrei să-i cunoști pe pompierii care au venit să te salveze?
N-am nevoie de salvare. Joey!
Pielea e foarte iritată.
Joey! Dragule!
E Joey!
Injectăm 25 ml de difenhidramină.
- Ce lipici ai folosit? - Nu vă spun.
Pare ceva industrial.
Nu știu dacă avem ceva care dizolvă lipiciul.
Vă „rezolv” eu. Dacă n-avem noroc la vilă, poate avem la stația de pompieri.
- Ador dalmațienii! - Mă simt amețită și am palpitații.
Pardon, doamnelor, eu sunt luat, dar el e liber.
Am o regulă. Nu ies cu persoane cunoscute la intervenții.
Are dermatită.
Suprafața de piele lipită e vastă. Probabil că a absorbit multe toxine.
- Difenhidramina împiedică anafilaxia? - Așa ar trebui.
Dacă are dermatită, acetona sau orice mai avem nu-i face bine.
- Cum o scoatem de aici? - N-o scoatem.
- O ducem cu tot cu alee. - Să vină pickhammerele!
Pickhammere? Casa nu-i a noastră, e închiriată.
Vă apucați de spart, va trebui să filmăm restul în Glendale.
- Cică e plăcut acolo. - Ce?
Recunosc că începe să usture.
Tratamentul o să te facă să te simți mai bine.
- O să fie bine, Bailey. - Ba n-o să fie.
Visurile mele s-au dus. Pe cine voiam să păcălesc?
Singurul bărbat care a îngenuncheat în fața mea a fost vânzătorul de pantofi.
Acum aduceți pickhammere!
E mai bine să nu suspini, o să distrugi...
O să se facă bine?
- Salut, Joey! - Salut!
Da, e în stare stabilă, dar e supărată și cred că se simte rușinată.
Stai puțin cu ea, ar putea s-o liniștească.
Da, sigur.
Bună!
Știi ceva?
Te cheamă Bailey?
Am un văr care locuiește în Sheboygan.
- Știi localitatea? - Da, o știu.
Dumnezeule!
Fir-ar!
- Bună! - Ești la vilă! Te-a dat pe spate?
Nu pot să vorbesc acum.
- Întoarce camera. Cine e burlacul? - Îl cunoașteți.
- Cine e? Întoarce camera! Întoarce-o! - Bine, gata...
- E Joey! - Joey!
Fir-ar!
Stați puțin!
Dumnezeule!
O să închid. Am găsit-o pe Conchata.
Cine-i Conchata?
- Ce i-a făcut? - I-a dat cloroform.
- Cum se simte? - O să-și revină. I-am chemat o ambulanță.
- Altă ambulanță? - În a noastră nu încape.
O să păstrez dalele. Aici ne-am cunoscut! Să mă vizitezi la închisoare!
- Trebuie? - Eu nu m-aș duce.
Rămâi cu bine! Să-mi trimiți mesaje!
Și punctul principal al stației: operațiuni aeriene 1.
Avem cinci elicoptere medii și două ușoare,
piloți, paramedici, pompieri și echipajul de sprijin de la sol.
Suntem disponibili nonstop pentru stingerea incendiilor de vegetație,
transport medical aerian și incendii la mare înălțime.
E foarte tare!
Legătura pompierilor cu văzduhul. Așa scrie pe cănile noastre de cafea.
Pe ale noastre scrie: „Mai multă cafea”.
De asta ai venit?
- Cauți cană de cafea șmecheră? - Nu, sunt mulțumit cu ce am.
Am vrut să văd pe lumină cum e aici, când nu furăm un elicopter.
Nu m-ai sunat doar ca să vezi jucăriile. Te gândești la o schimbare, nu?
Nu știu.
Pe lângă teama că Athena și căpitanul puteau fi pe fundul oceanului,
da, noaptea aia a fost cea mai distractivă de când m-a lovit fulgerul.
- Ai standarde joase, puștiule. - Nu c-a fost distractiv să fiu lovit,
l-am folosit doar ca punct de referință.
Ce te-a atras la pilotaj? În afară de senzația că ai superputeri.
- Am fost pilot în armată. - Nu cred! Și Eddie a fost în armată.
Da, mi-a spus.
Am cunoscut o fostă la intervenția unui elicopter prăbușit.
Trebuia să-mi dea de gândit.
Idilele cu persoane salvate nu se termină cum te aștepți.
- A treia oară mi-am dat seama. - Da, sunt recunoscători...
Nu știu ce să zic.
Ar fi altceva.
Poți să devii pilot și să rămâi la unitatea 118.
- Pilotez de plăcere când sunt liber. - Da?
- Îți dau lecții dacă vrei. - Zău?
- Sigur. Cer mai puțini bani decât alții. - Dă-mi voie să fac cinste cu o bere.
Mi-ar plăcea, dar trebuie să o lăsăm pe altă dată.
Am o programare la care persoana vine chiar acum.
- Unde să parchez? - Las-o acolo!
Am înțeles.
Tipul ăsta! O clipă!
Nu te-ai grăbit.
- Salut, Buck! - Salut, Eddie!
E grozav! Ai trei bilete la meci?
Nu, dar aș fi vrut. Am făcut un tur cu Evan.
Nu te gândești să pleci!
Nu, vreau doar să am mai multe opțiuni.
- E meci? - Pentru unificarea titlurilor mondiale.
- Biletele s-au vândut de mult. - N-am știut.
- Trebuie să plecăm. Pe mai târziu! - Să-mi zici dacă vrei să înveți.
Da, o să vreau cândva.
Mergeți cu elicopterul la Coliseum?
Meciul nu-i în LA, e în Vegas.
Să ai grijă de tine!
Bobby...
Bobby!
- Ai fost la bucătărie? - Dormeam.
- Ai auzit ceva? - Mai degrabă am mirosit ceva.
- Gofre! - Gofre!
Harry!
Bună, mamă!
N-am știut că vii.
Am vrut să-ți fac o surpriză și să văd dacă e aceeași yală.
Sigur că da!
Puiul meu! Lasă-mă să te privesc!
Cred că ai nevoie de scăunel. Bun-venit acasă, Harry!
Salut, Bobby!
Ești mai înalt decât mine.
Sunt mai înalt decât tata cu cinci centimetri, dar totuși.
Nu pot să cred că taică-tău nu mi-a zis nimic!
Te-am fi luat de la aeroport.
Tata s-a întors în Haiti, e ocupat cu niște proiecte noi.
- Prea ocupat ca să dea un telefon? - Are multe pe cap.
Să știți că mi-a fost dor de voi.
- Mi-a dat voie să vă fac o surpriză. - Sunt foarte fericită să te văd!
Cine ar fi știut că o să încep ziua atât de frumos?
- Și ai pregătit micul-dejun! - Gofre, preferatele tale.
E atât de bine să te am lângă mine!
Aducem pahare curate sau le spun clienților să bea din palmă?
N-ar aștepta dacă am avea de unică folosință, cum am cerut.
Ține-o tot așa și poate rămâi fără muncă.
Ajutor!
E cineva?
Cine e?
Să vină cineva!
Ajutați-mă!
Ajutor!
Să mă ajute cineva!
Vă rog! Sunt aici jos!
- 911. Ce urgență aveți? - E cineva în scurgerea mea.
Cum a fost la Vegas?
- A fost rapid. - Cred.
- Cât faci cu elicopterul? - O oră.
- Ai fost cu elicopterul la Vegas? - Cum a fost meciul?
Bun, locurile au fost super. Tommy e amic cu organizatorul, am stat lângă ring.
Parcă eu dădeam pumnii.
Cine-i Tommy?
Nu văd și nu aud nimic în pereți. Sigur vocea nu venea din restaurant?
- E mult metal, răsfrânge sunetul. - Nu!
Nu părea un client care vrea sos marinara.
Era tânguitor, dacă nu chiar trist, și nu venea din pereți, ci din chiuvetă!
Nu cred că-i posibil, țevile de scurgere au 7,5 cm.
Odată am salvat un bebeluș dintr-o țeavă, dar era prematur și nu vorbea.
Ajutor!
- Ați auzit? - E cineva?
Vă rog!
Să mă ajute cineva!
Vedeți?
Alo!
- N-o să credeți! - Ajutor!
E de la o cameră de supraveghere.
A alunecat în canalizare?
- Pe bune? - Am chemat poliția.
Ce bine! Credeam că n-o să mă mai găsiți.
- Ești rănit? - Mi-am sucit piciorul.
Să nu te miști. Venim să te luăm.
Grăbiți-vă! Nici nu vreau să mă gândesc în ce stau.
Cineva intră în canalizare.
Eu intru, nu-i așa?
Să-l legi bine și să ne spui când sunteți gata să vă ridicăm.
Bine.
Nu mă miră că v-ați simțit bine la Vegas. Tu și Tommy aveți multe în comun.
Ați fost în armată, vă place să vedeți bărbați pe jumate goi care își dau pumni.
Tommy e grozav.
De mult n-am cunoscut un adversar atât de bun la muay thai.
- V-ați antrenat împreună? - În garajul lui, când am dus Chevroletul.
- Ai dus Chevroletul? - Da, are elevator auto.
Se pricepe la motoare. Să-l auzi cum toarce!
- Cum e acolo, Ravi? - Bine. N-are traumatism craniocerebral.
- Îi pun atelă la picior. - E foarte bine.
- Niciodată n-ai prea mulți prieteni, nu? - Așa-i.
E ca atunci când cunoști pe cineva și vă înțelegeți imediat. Pricepi?
Da. Pricep.
- Suntem gata! - Am înțeles.
Când crezi că vă vedeți din nou?
Miercuri are karaoke și jocuri de cunoștințe generale.
- Ce faci miercuri? - Eu? Nimic, sunt liber.
- Miercuri n-am chiar nimic de făcut. - Super!
Poți să stai cu Christopher? Marisol a stat de două ori săptămâna asta.
- Da, pot. - Mersi! Rămân dator.
Alo! Sunt tot aici!
Christopher a zis că a fost la ei de trei ori.
Abia l-a cunoscut acum două săptămâni! Christopher îl crede „grozav”.
- Parcă și tu ai spus la fel despre Tommy. - Păi e grozav.
Ne-a trecut prin uragan și a aterizat pe fundul răsturnat al navei.
- Recunoaște că e grozav. - Nu neg, dar și voi sunteți grozavi.
- Ați intrat în nava răsturnată. - Să i-o spui lui Christopher.
Îi place Tommy fiindcă „e la butoane”. Îi tot spun că nu e un joc video.
Fiindcă e mai greu?
A făcut o impresie puternică într-un timp foarte scurt.
- Observ. - Știi ce a mai zis? Fii atentă!
Răzbunarea Lorzilor Sith e superior filmului Întoarcerea lui Jedi.
Poate așa sunt eu, dar nu trebuie să minți un copil ca să-i intri în grații.
- Ai aflat multe într-o seară cu copilul. - Lui Chris nu-i mai tăcea gura.
Lui nu-i tăcea gura sau tu îl tot descoseai?
N-a fost nevoie.
Eddie are un calendar pe frigider sub un meniu de restaurant.
Joi: „MAB/Tommy”. Și e încercuit!
Joi, meci amical de baschet cu Tommy!
Se joacă o dată la două săptămâni cu niște colegi din partea de vest.
- Eddie mă tot roagă să merg. - Dar nu-ți place.
De asta refuz, dar acum se duce cu Tommy și a încercuit evenimentul.
I-a făcut și inimioară?
- Cine se duce cu Tommy? - Eddie.
Da! Tommy l-a dus pe Eddie la un meci lângă ring la Vegas!
Cu elicopterul!
Tommy ăla e grozav!
Unde-i Harry?
Cred că s-a dus la film cu niște prieteni.
- Avem o problemă. - Ce e?
Am vorbit cu Michael. Nu e în Haiti și habar n-avea că Harry vine încoace.
- Credea că doarme la prieteni. - Ce? De ce a mințit Harry?
E dat în urmărire. Poliția îl căuta acasă când vorbeam cu Michael.
Ce tot spui?
Se pare că s-a luat la bătaie și a agresat pe cineva.
Există mandat de arestare pe numele lui și e fugar.
911. Ce urgență aveți?
Reclam o intrare prin efracție. În casa mea e un bărbat, un intrus.
- La ce adresă? - Strada Stafford, nr. 839.
- Trimit echipajul. Cum vă numiți? - Dorothy. Repede, vă rog!
- Unde e bărbatul? E tot în casă? - Era în bucătărie.
M-am trezit, am auzit zgomote în casă și m-am dus să mă uit.
Nu l-am mai văzut. Nu cred că el mă vede.
În cartier au fost sparte case în timpul zilei. Ce să fac?
- Stai cu cineva în casă? Animale, copii? - Nu, sunt singură.
Poți să ieși din casă? E ușă în spatele casei? Sau fereastră?
Doamne! Aud pași! Cred că vine încoace! M-o fi auzit!
Rămâi calmă și nu intra în panică. Găsești o ascunzătoare până vine poliția?
Am armă și știu să o folosesc.
Nu, situația poate deveni mult mai periculoasă.
Doamne! Intră!
Ce se întâmplă? Dorothy!
Era mort când am ajuns.
N-are puls.
Trebuie să fie cel puțin un litru de sânge.
Inima nu bate.
- Îl declarăm decedat. - Mă îngrijorează mai mult proprietara.
Era foarte tulburată când am ajuns.
Frecvența cardiacă e crescută, dar tensiunea e bună: 110 cu 70.
- Iau tratament. - Se vede că funcționează.
- Cum îți simți capul? - Mă doare un pic, dar așa m-am trezit.
Strânge-mă de mână.
Mă simt foarte bine.
Nu s-a apropiat suficient ca să-mi facă rău.
- A greșit casa. - Cu siguranță.
- De unde are armă? - E a ei.
I-a cumpărat-o fiul pentru protecție.
În zonă a crescut numărul de spargeri în ultimii ani.
Ar trebui să o luăm.
Pupila stângă reacționează lent și are dureri de cap.
- S-a lovit la cap? Când? - A căzut în grădină săptămâna trecută.
- A fost la doctor? - Nu, a zis că n-a fost grav.
Benny, așteaptă puțin!
First Presbyterian e cel mai aproape. Să anunțăm neurochirurgia.
- Athena, o luăm cu noi. - Nu vă grăbiți.
Uitați-vă la poză și uitați-vă la el!
Pare același tip. Îl cunoștea?
- Parcă ți-a spus că nu-l cunoaște. - Așa a zis, dar poate a mințit.
Vrea să treacă omorul drept spargere?
L-a împușcat când a intrat în hol? Poate că nu i-a văzut fața.
Sau l-a văzut bine, dar nu l-a recunoscut.
- Prosopagnozie? - Există așa ceva?
Da. Nu recunoaște fețe familiare, uneori nici propriul chip în oglindă.
E cauzată de atac cerebral sau leziune cerebrală.
- Sau de o cădere în grădină. - Stați puțin!
Doamnă Nelson, l-ați văzut bine pe intrus înainte de a deschide focul?
Firește! În bucătărie, apoi când a venit după mine.
Stătea în fața mea la fel cum stați voi acum.
Nu l-ați recunoscut? Nu-l mai văzuserăți?
Nu-l văzusem niciodată.
Îmi spuneți cine e bărbatul din fotografie?
E Jeremy.
E fiul meu și e doctor. Suntem foarte mândri de el.
Dorothy, o să te ducem la UPU, unde o să fii examinată la cap.
Probabil că are nevoie de operație ca să-i scadă presiunea intracraniană.
- Când îi spunem despre băiat? - Nu încă.
Doctorii să-și facă datoria și să-i salveze viața,
apoi îmi fac eu datoria.
Îi spun adevărul și-i distrug viața.
Îți închipui?
Să-ți privești propriul copil și să nu-l recunoști?
Da, îmi închipui.
Harry!
Ce dracu', mamă?!
- Vezi cum vorbești! - Ai turnat apă rece pe mine!
Așa ești trezit în închisoare când dormi prea mult.
Dar apa n-o să fie curată și probabil n-o să fie apă.
Ar fi bine să te obișnuiești cu ideea de vreme ce într-acolo te îndrepți.
- Cum ai aflat? - A venit poliția la taică-tău.
Cică l-ai bătut pe managerul unui magazin.
- Nu s-a întâmplat așa. - Spune-mi, te rog, ce s-a întâmplat.
El a început. M-a acuzat că am furat!
- Și ai furat? - Ce dracu'? Știi că n-am furat!
A pus ochii pe mine în clipa în care am intrat.
M-a urmărit cu privirea peste tot.
- Și de ce n-ai plecat? - Am încercat, dar nu m-a lăsat.
Stătea în ușă, țipa la mine și zicea că sunt hoț.
Și l-ai pocnit în față și i-ai rupt mandibula?
A fost autoapărare. El a dat primul! Și de ce îi iei partea?
Nu-i iau partea, dar tu nu poți să pocnești lumea când îți vine!
Încalci legea, iar eu sunt de partea legii.
- Ca să vezi! - Pardon?
Când tata a fost oprit, iar polițistul m-a amenințat cu arma, i-ai ținut partea.
Nu i-am ținut partea, i-am înțeles punctul de vedere.
- Și ca polițistă... - Ești și mama mea!
Care dintre ele e mai importantă?
Lasă... Știu răspunsul.
Așa!
- Buck, ai nevoie de ajutor? - Nu, mă descurc. Mersi!
Buck, ai comandat ceva de la Amazon Prime?
Da.
- Evan Buckley? - Eu sunt.
- Poftim! - A fost rapid.
- Trebuie să semnez? - Nu-i nevoie.
- Bine, mersi! - O zi excelentă!
E caraghios! Ce ai zis?
Nici eu. S-ar putea să înscriu.
Eddie, ne-ar trebui un coș de baschet aici.
Nu, asta zic și eu.
Nu spun că te-ai înșelat, dar nu cred c-ai avut dreptate.
Reușim data viitoare.
Ce-ai acolo?
Ce faci joi?
Doamnă Nelson!
Sunteți doctoriță?
Sunt agenta Grant. Ne-am cunoscut la dumneavoastră acasă.
- Așa e! Nu v-am recunoscut fără uniformă. - Nu-i nimic.
Am auzit că v-ați operat.
E incredibil că o cădere banală poate duce la atâtea probleme.
Au zis că am avut hemoragie craniană. Vă închipuiți?
Vreți să-i mulțumiți paramedicului drăguț din partea mea?
Dacă n-ar fi observat...
- V-a vizitat cineva? - Nu.
Am încercat să dau de băiatul meu, dar nu răspunde la telefon.
Dacă trece pe acasă și vede dezastrul, iar eu nu sunt acolo, o să se sperie.
E un fiu atât de bun!
Vine tot timpul să vadă dacă fac bine, iar eu... dar nu știu unde e.
Mă tem că a avut loc un accident.
Jeremy a fost omorât.
E mort.
Ce accident?
A fost confundat cu un intrus și împușcat din greșeală.
Nu! Nu se poate! Ce vreți să spuneți? Spuneți că...
Doamne!
Îmi pare rău!
Nu!
- Regret profund! - Nu! N-am știut!
- Vă rog, n-am știut! - Știu că n-ați știut.
- Știu. - Nu, vă rog...
Ce-i cu trecerea asta bruscă la sportul regilor?
Adică?
Eu și Albert te invitam să aruncăm la coș, iar tu refuzai.
Știu că ție îți place și, cum o să fim cumnați,
ne putem apropia în afara pompieriei...
- Și a frigiderului meu. - Întocmai!
Așa!
Bravo, băiete!
Hai, frate!
- Howie! Evan! - Salut, băieți!
Ce? Nu se poate! Cum e posibil?
- Cum l-ai convins? Pe mine mă refuză. - Am metodele mele.
Ați venit la propria înmormântare. Îmi place!
Intră cele două victime. Îi rezolvăm repede.
Sigur!
M-ai luat pe post de paravan. Mă simt foarte apropiat de tine...
Așa!
Asta ziceam!
Bravo, puiule!
Așa te vreau!
Buck, sunt liber!
Nu treci de mine.
Ce faci, frate?
Nu se poate!
Faceți loc unui paramedic adevărat!
- Ce nebunie! - Încet.
Dă-mi bandajul compresiv!
Ai auzit pocnetul?
S-a auzit până-n San Bernardino. Nu te mișca!
Deviere a articulației talocrurale, posibil fractură de tibie-fibulă.
Poate fi doar o entorsă. E nevoie de radiografie.
Îmi aduc jeepul.
Mașina mea e mai aproape. Îl duc la un cabinet aproape de casa lui.
E aproape gata. Rezistă, Eddie!
Hai să-l ridicăm!
- Să mergem, prietene! - Încet, Tommy.
- Te țin eu. - Îl țin!
- E în ordine. - Haide!
- Vă descurcați? - Ne descurcăm.
Ai stricat-o în stilul tău.
Dacă ți-e foame, îți pregătesc ceva.
Nu-i nevoie, nu mi-e chiar atât de foame.
Te deranjează dacă stăm puțin de vorbă?
Voiam să-ți spun că-mi pare rău că ți-am vorbit așa.
N-am vrut să fiu obraznic, dar tot nu regret că l-am lovit pe tip.
- Regreți că ai fost prins. - Păi da.
Când ești în lume, nu te reprezinți doar pe tine,
ci familia asta și comunitatea ta.
Comunitatea? Nu-i prea multă presiune?
Știu că pare nedrept, dar așa e în viață.
Nu poți răspunde așa în situații de acest fel.
Trebuie să fii mai deștept.
N-am voie să fiu furios sau să ripostez?
Firește că te poți înfuria. Doar ești om.
Omul ăla putea să aibă armă sub tejghea.
Ce trebuia să fac?
Dacă ce am făcut a fost greșit, cum trebuia procedat corect?
Uneori nu contează dacă e corect sau greșit,
contează să te întorci acasă în viață.
Acum ești destul de mare ca să înțelegi.
Ce e?
Filmarea camerelor de supraveghere din magazin.
Văzut așa pare diferit. Parcă nici nu e real.
Parcă văd pe altcineva în locul meu.
Toți am făcut ceva de care nu suntem mândri.
Dar ceea ce te face om de caracter
e să suporți consecințele faptelor tale oricare ar fi acelea.
Nu știu ce să fac, mamă.
Ce să fac?
Găsim o soluție împreună.
Orice s-ar întâmpla, să știi că sunt alături de tine
fiindcă ești copilul meu și te iubesc orice-ar fi.
- Știm cât o să fie în concediu? - E doar o entorsă. Probabil câteva zile.
- Bun! Cum se simte? - Nu știu. N-am vorbit cu el.
- Deloc? - Presupun că nu vrea să audă de mine.
- Sunt sigură că nu-i așa. - Sunt sigur că așa e. Eu i-am făcut-o.
A fost un accident la baschet. Se mai întâmplă.
Știe că n-ai făcut-o intenționat.
N-ai făcut-o intenționat, nu?
Nu știu, eram ofuscat
să-l văd prieten atât de bun cu Tommy după doar două săptămâni!
M-am simțit exclus și am vrut să-i atrag atenția.
Nu așa atragi atenția cuiva.
Tușești ușor, îl bați pe umăr, dar nu-l rănești.
Știu, Maddie. Crede-mă că mă simt îngrozitor.
Bine! Să nu mai faci!
Știu cum te simți.
Îți amintești că Sarah B era prietena mea cea mai bună la 14 ani?
Da, blonda. Erați nedespărțite.
Eram nedespărțite până s-a mutat în cartier Sarah S
și ele au devenit nedespărțite, asemănătoare la chip și caracter.
Am făcut singurul lucru logic pentru o fată de 14 ani.
M-am vopsit și am încercat să-mi conving părinții să-mi schimbe numele.
Ai fi fost tot Sarah B.
Mi-aș fi schimbat ambele nume. Vreau să spun că totul a fost greșit.
N-am făcut decât să par disperată și le-am îndepărtat și mai mult.
Nu le-am spus că mă simțeam exclusă.
M-am prefăcut că ignor situația și totul mi-a explodat în față.
Nu sunt o fată de 14 ani.
- Atunci nu te purta așa! - Să nu mă port așa! Am înțeles. Hai!
- Mulțumesc că ai venit, Elaine! - Cu plăcere.
- Mă bucur să te văd, Harry! - Împrejurarea nu e cea mai bună.
Nu-mi răpește din bucuria revederii, deși abia te-am recunoscut.
Și e în creștere. E incredibil.
Am vorbit cu poliția din Miami-Dade.
Nu-i interesează extrădarea pentru infracțiunea de lovire.
- Am presupus. - Am făcut niște aranjamente.
Ce aranjamente?
Ambele instituții au fost de acord să stai aici,
la mama ta, și să faci 100 de ore de muncă în folosul comunității confirmate de ea.
Nu mă duc la închisoare?
Nu, dar s-ar putea să-ți dorești să te fi dus
după pedeapsa de o lună sub supravegherea mea.
Știu de ce-i în stare maică-ta. Așa e.
- E o polițistă foarte bună. - Și o mamă minunată.
Salut, Tommy!
- Putem să stăm de vorbă? - Da. Intră!
Poate că nu muncesc unde trebuie.
Să-ți aduc ceva de băut? Îți sunt dator cu o bere.
Nu, nu stau mult.
Voiam să lămurim ceva.
N-am vrut să vorbim la telefon sau prin mesaje.
Ce să lămurim?
E clar că am provocat discordie între tine și Eddie,
dar să știi că n-am avut intenția.
Nu e nicio discordie.
- Evan... - Serios.
Nu e discordie, doar comportament urât. Al meu.
Voi n-ați făcut nimic rău.
E normal ca tu și Eddie să fiți prieteni buni.
Da, suntem, dar știi că poate să aibă mai mulți prieteni, nu?
Da, știu.
N-aș putea să te înlocuiesc.
Christopher s-ar opune categoric. Puștiul ăla vorbește întruna despre tine.
- Pe bune? - Pe bune.
Cred că Eddie e destul de supărat.
Nu e.
Ba chiar se simte jenat. Amândoi simțim așa.
N-am vrut să te excludem. Prietenia mea cu Eddie n-are legătură cu tine.
Asta e problema mea.
Devin invidios.
Nu ești singurul. Și eu am fost foarte invidios.
Tu? Pe ce?
Pe voi toți, pe unitatea 118.
Ați devenit o familie.
Ați fost dispuși să riscați totul pentru unul dintre voi.
- Voiam să fac parte din așa ceva. - Ai făcut parte!
Ai imitat interferențele electromagnetice ca să nu vorbești cu comandantul.
- Sunt renumit pentru imitații. - Nu ești as.
Zici?
N-a fost convingător, dar ai făcut-o oricum.
Ai fost alături de noi fără nicio ezitare.
Și mi-am zis: „Tipul e grozav! Îmi place.”
De asta te-am rugat să facem turul,
nu c-aș fi vrut să plec de la unitatea 118.
Am vrut să te cunosc.
- Da? - Da.
Apoi ai plecat cu Eddie.
Nu-i nevoie să-mi spui că Eddie e grozav, o știu din prima zi de serviciu.
Sigur că vrei să stai cu el.
- Iar eu nu știu muay thai. - Pot să te învăț.
După lecția de pilotaj?
Probabil că nu în aceeași zi.
Bine.
Fiindcă e istovitor să-ți atrag atenția.
Atenția mea?
Da, așa cred.
Mi-am rănit prietenul cel mai bun.
Soră-mea zice că pot să atrag atenția cuiva și altfel.
Așa?
Da, funcționează.
A fost bine?
Mai bine decât interferențele.
Mă duc la serviciu.
Bine.
Sunt cu mașina și am orașul de traversat.
- Ce faci sâmbătă? - Sâmbătă?
Îmi ești dator cu o bere. Ești liber?
- Da, sunt liber. - Grozav!
Să zicem că vin încoace pe la 20:00.
Da, e perfect.
- Bun. Ne vedem sâmbătă! - Pe sâmbătă...
Pentru Dumnezeu, sună-l pe Eddie! E momentul perfect, ia analgezice.
Subtitrarea: Diana Laită