När jag hörde vem Bachelorn var så rös jag i hela kroppen.
Jag vill det här. USA vill det här och han förtjänar det.
- Joey. Det är du. - Det är jag.
- Hur mår du? - Hej.
Hej.
- Vad heter du? - Angelique.
Jag gör podcasts, och det är mitt jobb att ta reda på sanningen.
- Och du ska bli min sanning. - Jag är redo, och det är ingen lögn.
Jag är flygvärdinna, så Joey måste pröva vingarna med mig.
- Vad heter du? - Ashley A.
Tror du på kärlek vid första flighten?
Då får du ta med mig till Airborne först. Underbart.
Ashley C Tandhygienist - Orlando, Florida
- Hej. - Hur är det?
- Vad heter du? - Ashley C.
Coolt, en Ashley till.
- Hur känns det? Vad tänker du just nu? - Ja, du...
Oj, hon har bråttom.
Hej, Joey. Jag heter...
Conchata.
Grafisk formgivare - Mexico City
LIM
Och jag har fastnat för dig.
Och jag hoppas att du fastnar för mig med.
Conchata. Det är ett fint namn. Var kommer det ifrån?
Det är mexikanskt, tror jag.
Är vi säkra på att det är Conchata?
- Vet du vem hon är? - Det finns inget foto. Hon finns inte.
Ta henne härifrån!
- Akta er! - Herregud.
Hon har mjältbrand.
- Eller glitter! - Jag heter Bailey.
Jag är en hudterapeut från Sheboygan, Wisconsin.
Och jag har drömt om det här sedan jag var 21 år.
Jag har aldrig vågat söka.
- Limmade hon fast sig på uppfarten? - Okej.
- Okej. Okej. - Okej.
- Hon lossnar inte! - Nej!
Men skinnet gör det.
Kan någon ringa...
Larmcentralen, vad har hänt?
En kvinna klistrade precis fast sig på uppfarten till Bachelorhuset.
- Sa du Bachelorhuset? - Ja.
- Kan ni skicka någon fort? - Jesse?
- Ja. Palmer... - Palmer. Jag vet.
- Ja. Adressen är... - Jag kan adressen.
Det är Jesse Palmer.
Beskriv offrets tillstånd. Andas hon?
Hon mår bra. Hon vägrar hålla tyst.
Låt mig vara! Jag är här av rätt anledningar.
- Vad gör du? - Tar över.
Jesse, hej. Jag heter Josh och jag är gruppchef här.
Kan du beskriva säsongens Bachelors tillstånd?
- Han mår bra. - Vad heter han?
Jag hör sirenerna. Jag måste sluta.
Det där var skamlöst och oprofessionellt.
- Vem skickade du? - Den närmaste brandkåren.
Mer eller mindre.
- Los Angeles brandförsvar. Vad heter hon? - Bailey. Hon är ett superfan.
- Hon tog Conchatas plats. - Hur då?
- Stal limousinen när chauffören var 10-1. - Han var på toa.
Bailey, vill du hälsa på brandmännen som ska rädda dig?
Jag behöver inte räddas.
Joey!
Huden är irriterad.
Joey! Älskling.
Det är Joey.
Vi ger henne 25 ml Difenhydramin med maxflöde.
- Vilken sorts klister använde du? - Det säger jag inte.
Det luktar som industriklassat lim.
Jag vet inte om vi har nåt som löser upp det här.
Då har jag en lösning.
Om vi inte lyckas i huset, kanske det går bättre på brandstationen.
Jag älskar dalmatiner.
Jag känner mig yr. Jag har hjärtklappning.
Ledsen, damer. Jag är upptagen. Men inte han.
Jag har en regel.
Jag dejtar inte folk jag träffar på utryckningar.
Huden är inflammerad.
Med tanke på ytan som är fastlimmad kan hon suga upp mycket toxiner.
- Kan Difenhydraminet förhindra chock? - Det borde det.
Om huden är inflammerad kan vi inte använda aceton.
- Så hur får vi loss henne från uppfarten? - Vi transporterar henne med uppfarten.
Då hämtar vi tryckluftsborrarna.
Tryckluftsborrar? Vi äger inte huset. Vi hyr.
Börjar ni borra får vi filma resten av serien i Glendale.
- Glendale ska vara trevligt. - Va?
- Det börjar svida. - Jag vet. Du ska få bedövning.
- Allt kommer att ordna sig, Bailey. - Nej.
Mina drömmar är döda. Vad trodde jag?
Den enda som har friat till mig var en skoförsäljare.
Nu kommer ni med tryckluftsborrar!
Det är bäst om du inte gråter. Du kommer att spricka...
Kommer hon att klara sig?
- Hej, Joey. - Hej.
Läget är stabilt. Hon är upprörd. Hon är nog lite generad just nu.
Om du sitter hos henne en stund kanske hon lugnar sig.
Ja. Javisst.
Hej.
- Okej. - Vet du vad?
Hette du Bailey?
Jag har en kusin som bor i Sheboygan.
- Känner du till Sheboygan? - Ja. Det gör jag.
Herregud.
Fan också.
- Hej. - Du är vid huset. Är det tjusigt?
Jag kan inte prata nu!
- Vänd på kameran. Vem är Bachelorn? - Någon du känner till.
Vem är det? Vänd på kameran.
-Vänd den. - Okej.
- Det är Joey! - Joey!
Fan.
Vänta.
Herregud. Herregud.
Jag måste sluta. Jag har hittat Conchata.
Vem är Conchata?
- Vad gjorde hon med henne? - Kloroform.
- Hur är det med henne? - Det är bra. Det kommer en ambulans till.
- En ambulans till? - Hon får inte plats i vår.
De får spara trottoaren, Joey. Det var där vi träffades! Hälsa på mig i fängelset!
- Måste jag? - Gör det inte.
Hej då!
Skicka ett meddelande!
Så har vi hjärtat i hamnstationen, Air Operations One.
Vi har fem medeltunga och två lätta helikoptrar.
Teamet består av piloter, sjukvårdare, brand- och marktjänstpersonal.
Dygnet runt kan vi ta hand om skogsbränder,
ambulanstransporter, höghusbränder.
- Det här är så coolt. - LAFD:s länk mellan gatan och luften.
- Som det står på våra kaffemuggar. - På våra står det bara "Mera java".
Var det därför du kom hit?
- För att få en snofsig kaffemugg? - Nej. Jag är nöjd där jag är.
Jag ville bara se hur det ser ut på dagtid.
När vi inte... snodde en.
Du kom inte hit för att kolla leksakerna.
- Du vill ha förändring, va? - Jag vet inte.
Förutom oron för att kapten och Athena låg på havets botten
så har jag inte haft så kul sedan jag blev träffad av blixten.
- Du måste höja ribban. - Att bli träffad av blixten var inte kul,
jag bara använder det som referenspunkt.
Varför började du flyga?
Förutom att det måste kännas som att ha en superkraft.
Jag var pilot i flygvapnet.
- Nähä. Eddie var militär. - Ja, han nämnde det.
Jag träffade ett ex under en utryckning till en helikopterkrasch.
Vilket borde ha varit första ledtråden.
Att rädda livet på nån som man sedan dejtar
blir aldrig som man väntar sig.
- Jag insåg det tredje gången. - De är så tacksamma.
Jag vet inte.
Det skulle vara annorlunda.
Du kan ta flygcertifikat och ändå stanna på 118.
- Jag flyger på fritiden. - Gör du?
- Jag kan ge dig lektioner. - Nähä?
Jo. Mina avgifter är rimliga.
Får jag bjuda dig på en öl?
Det vore trevligt, men jag kan inte.
Jag har något som borde komma nu.
- Var ska jag parkera? - Du kan stå där!
Uppfattat!
Han, alltså. Vänta.
Vilken tid det tog.
- Hej, Buck! - Hej, Eddie.
- Kul! Har du tre biljetter till matchen? - Nej. Tyvärr inte. Jag visade Evan runt.
- Du ska väl inte byta jobb? - Jag håller bara mina möjligheter öppna.
- Är det en match? - Ja.
- Stort returmöte. - Ja.
- Det är utsålt. - Det visste jag inte.
- Vi måste åka. Vi hörs, Buck. - Säg till om du vill flyga.
Ja, det ska jag göra! Nån gång.
Vänta. Ska ni åka helikopter till Coliseum?
Matchen är inte i LA! Den är i Vegas!
Sköt om dig, Evan!
Bobby.
- Var du i köket nyss? - Jag sov.
- Hörde du något? - Kände lukten av något.
- Våfflor. - Våfflor.
Harry!
Mamma! Hej!
Jag visste inte att du skulle komma.
Jag ville överraska dig. Kolla att nyckeln funkar.
Klart att den gör.
Min älskling. Får jag se på dig?
Du kan behöva en stege för det. Välkommen hem.
Hej, Bobby.
Du är längre än jag.
Jag är längre än pappa nu. Bara 5 cm, men ändå.
Jag förstår inte att din far inte sa något.
Då hade vi hämtat dig på flygplatsen.
Pappa flög till Haiti igen. Han är upptagen med nåt nytt projekt.
- För upptagen för att ringa? - Han har mycket på gång.
Jag saknade er, så jag frågade om jag fick hälsa på er och han sa ja.
Jag är bara så glad att se dig.
Vem hade kunnat tro att min dag skulle börja så bra.
- Och du har gjort frukost. - Våfflor. Som du gillar.
Det är så skönt att ha dig tillbaka.
Får vi glasen i dag, eller ska gästerna dricka ur händerna?
Vi skulle ha bytt till engångsglas som jag föreslog.
Ska du tjata om det så blir du arbetslös.
Hjälp!
Hallå?
Hallå!
Hjälp mig!
Hjälp!
Hjälp mig!
Snälla! Jag är här nere!
Larmcentralen, vad har hänt?
Det är någon i avloppet!
- Du har inte berättat. Hur var Vegas? - Snabb resa.
- Hur lång tid tar det med helikopter dit? - En timme.
- Tog du helikopter till Vegas? - Och hur var matchen?
Matchen var okej. Jättebra platser.
Tommy känner arrangören. Vi satt vid ringside.
Det kändes som om jag boxades.
Vem är Tommy?
Jag varken ser eller hör nåt i väggarna. Kan rösten ha kommit från restaurangen?
- Mycket metall här. Reflekterar ljud. - Nej.
Inte som en kund som ber om mer tomatsås. Det var mer klagande, fast inte trånande.
Och det kom från diskhon!
Är det ens möjligt? Röret är bara 8 cm.
Jag räddade en baby i ett rör en gång.
Fast den var för tidigt född och kunde inte prata.
Hjälp!
- Hörde ni? - Hallå!
Snälla!
Kan någon hjälpa mig?
Ni ser.
Hallå!
- Ni kommer inte att tro det här. - Hjälp!
Det här var på övervakningskameran.
Gled han ner i brunnen?
- Allvarligt? - Jag har ringt polisen.
Jag trodde inte att ni skulle hitta mig.
- Är du skadad? - Jag har stukat benet.
Rör dig inte. Vi kommer och hämtar dig.
Skynda er. Jag vill inte tänka på vad jag sitter i.
Så någon måste ner i avloppet.
Jag ska ner i avloppet, va?
Ta hand om honom. Säg till när ni vill färdas.
Okej!
Jag förstår att ni hade kul i Vegas. Du och Tommy har mycket gemensamt.
Båda var militärer. Ni gillar att se halvnakna män puckla på varandra.
Tommy är helt okej.
Det var ett tag sedan jag träffade nån som kan möta mig i Muay Thai.
- Körde ni Muay Thai ihop? - Han har ett gym i sitt garage.
Vi sparrade lite när jag tog dit Chevellen.
- Tog du dit Chevellen? - Ja. Han har en billyft.
Han är bra på motorer. Du ska höra hur den spinner nu.
- Hur går det där nere? - Inga tecken på rygg- eller hjärnskador!
- Jag spjälar benet nu! - Det är bra.
- Man kan inte ha för många vänner. - Exakt.
Ibland träffar man nån och man bara klickar. Vet du vad jag menar?
Ja.
Det gör jag.
- Vi kan komma upp! - Uppfattat!
När tror du att ni ska ses igen?
Han har en karaokebar-frågesport på onsdag.
- Vad gör du på onsdag? - Jag?
Jag är ledig. Helt ledig.
- På onsdag har jag ingenting. - Bra.
Kan du passa Christopher åt mig?
Marisol har redan gjort det två gånger den här veckan.
- Ja, det kan jag göra. - Tack. Jag är skyldig dig en gentjänst.
Hallå? Jag är kvar här nere.
Enligt Christopher har han redan varit där tre gånger.
De träffades för bara två veckor sedan. Christopher tycker att han är "så cool".
- Du sa väl också att Tommy var cool? - Ja, han är cool.
Han flög oss in i en orkan och landade på magen på ett kapsejsat fartyg.
- Du måste medge att det är coolt. - Visst, men ni är rätt coola.
- Ni tog er in i ett kapsejsat fartyg. - Säg det till Christopher.
Han gillar Tommy för att han "sköter spakarna".
- Jag säger: "Det är inget videospel." - För att det är svårare än ett videospel?
Han har gjort intryck på väldigt kort tid.
- Jag märker det. - Vet du vad han sa mer?
Att han höll med om att Mörkrets hämnd är bättre än Jedins återkomst.
Man ska inte ljuga för ett barn bara för att ställa sig in.
- Du fick mycket info på bara en kväll. - Chris pratade bara om honom.
- Pressade du honom på information? - Det behövdes inte.
Eddie har en kalender på kylen under en hämtmatsmeny.
Torsdag: "B-T-M/TOMMY." Och det är inringat.
Torsdag: "Basketträning med Tommy."
Det är varannan torsdag med räddningspersonal på Westside.
- Eddie brukar fråga mig. - Du gillar inte basket.
Så jag säger nej, men nu ska han gå med Tommy och det är inringat.
Är det inringat med ett hjärta?
- Vem ska gå med Tommy? - Eddie.
Just det...
Tommy tog med Eddie på en match i Vegas. De flög dit i helikopter.
Tommy är så cool.
- Var är Harry? - Han gick visst på bio med kompisarna.
- Vi har ett problem. - Vadå?
Jag pratade med Michael som inte är på Haiti.
Han visste inte att Harry skulle hit. Han trodde att Harry sov hos en kompis.
- Va? Varför skulle Harry ljuga? - För att polisen letar efter honom.
- De kom dit när jag pratade med Michael. - Vad säger du? Menar du...
Han hamnade i bråk och misshandlade någon.
Han är efterlyst och han flydde.
Larmcentralen, vad har hänt?
Jag måste anmäla ett inbrott. Det är en man i mitt hus, en inkräktare.
- Vad är adressen? - 839 Stafford Street.
- Jag skickar polisen. Vad heter du? - Dorothy. Skynda er.
- Är mannen kvar i huset? - Han var i köket.
Jag vaknade efter min tupplur och hörde någon där.
Jag gick för att se. Jag har aldrig sett honom förr. Jag tror inte att han ser mig.
De har haft inbrott på dagtid i området.
Vad ska jag göra?
- Bor det någon annan där? Husdjur? Barn? - Nej, jag är helt ensam.
Kan du ta dig ut ur huset? Genom en bakdörr eller ett fönster?
Åh, gud, jag hör steg! Jag tror att han kommer tillbaka.
- Han kanske hörde mig. - Du måste hålla dig lugn.
Kan du gömma dig tills polisen kommer?
Jag har en pistol. Jag kan skjuta.
Nej, om du beväpnar dig kan det bli mycket farligare.
Åh, gud. Han kommer in!
Vad händer? Dorothy?
Han var död när vi kom.
Ingen puls, och det måste vara minst en liter blod.
Inga hjärtslag. Han är död.
Jag är mer orolig för husägaren. Hon var uppskakad när vi kom hit.
Pulsen är förhöjd, men blodtrycket är bra. 110/70.
- Jag tar medicin mot det. - Den hjälper.
- Hur känns huvudet? - Lite huvudvärk, men jag vaknade med den.
Kan du krama min hand?
Jag mår bra. Han kom inte så nära att han fick tag i mig.
- Han måste ha valt fel hus. - Det gjorde han.
- Hur fick hon tag i en pistol? - Hennes son gav henne den som skydd.
Området har haft en ökning av inbrott de senaste två åren.
Jag tycker att vi ska ta in henne.
Vänster pupill reagerar långsamt och hon har huvudvärk.
Någon sorts huvudskada? När då?
Troligen förra veckan. Hon ramlade i trädgården.
Sökte hon läkarvård?
Nej, hon sa att det inte var så allvarligt.
Benny. Vänta.
First Presbyterian är närmast. Vi meddelar neurologen.
- Athena, vi tar henne med oss. - Vänta lite.
Titta här och sedan på honom.
Det ser ut som samma kille. Kände hon honom?
- Sa hon inte att det var en främling? - Jo, men hon kan ju ljuga.
Försöka göra ett mord till ett inbrott?
Sköt hon när han kom in i hallen? Hon kanske inte såg ordentligt?
Eller så kände hon inte igen honom.
- Ansiktsblindhet? - Finns det?
Ja. De känner inte igen folk de känner. Ibland känner de inte igen sig själva.
Det kan orsakas av stroke eller hjärnskada.
- Eller om man ramlar i trädgården. - Vänta.
Mrs Nelson, såg du inkräktaren tydligt innan du sköt?
Ja. Jag såg honom i köket och när han gick efter mig.
Och han stod framför mig, lika nära som du står nu.
Och du kände inte igen honom? Du hade aldrig sett honom förr?
Nej, aldrig.
Mrs Nelson, kan du tala om vem mannen är på fotot?
Det är Jeremy.
Det är min son. Han är läkare. Vi är väldigt stolta.
Okej, Dorothy, vi ska köra dig till akuten och undersöka huvudet.
Hon måste nog opereras för att lätta på trycket mot hjärnan.
- När berättar vi om hennes son? - Inte än.
Låt läkarna göra sitt jobb, rädda livet på henne, sedan gör jag mitt.
Säga sanningen, och förstöra allt.
Kan du tänka dig? Se sitt barn framför sig och inte känna igen honom?
Ja, jag kan tänka mig det.
Harry.
Vad fan?
- Svär inte. - Du hällde kallt vatten på mig.
Så väcker de en i fängelset när man försover sig.
Fast vattnet är inte rent och det är nog inte vatten.
Du kanske ska vänja dig eftersom det verkar vara dit du ska.
- Hur fick du veta? - Polisen kom hem till din far.
De sa att du misshandlade en butikschef.
- Så var det inte. - Så berätta då: Vad hände?
Han började. Han anklagade mig för stöld.
- Gjorde du det? - Det vet du att jag inte gjorde.
Han ogillade mig så fort jag kom in. Han stirrade på mig och följde efter mig.
- Varför gick du inte bara ut? - Jag försökte, men han lät mig inte!
Han blockerade dörren och kallade mig tjuv!
Så du slog till honom och bröt käken på honom?
Det var självförsvar. Han rörde mig först!
- Varför ställer du dig på hans sida? - Det gör jag inte.
Och du får inte slå folk på käften.
Det är olagligt, och jag står på lagens sida.
- Vilken chock! - Ursäkta?
När pappa blev stoppad och polisen siktade pistolen mot mig,
- så tog du deras sida. - Jag tog inte deras sida.
Jag förstod deras sida.
- Och när man är polis... - Du är min mamma också!
Vilket är viktigast?
Glöm det. Jag vet redan svaret.
Okej.
- Buck. Behöver du hjälp? - Nej. Det går bra, tack.
Buck. Har du beställt nåt från Amazon Prime?
Ja.
- Evan Buckley. - Det är jag.
- Var så god. - Det var snabbt.
- Ska jag skriva på nåt? - Nej.
- Bra. Tack. - Ha en bra dag.
Vad komiskt. Vad sa du?
Inte jag heller. Jag kanske skulle peka.
Du, Eddie. Jag tänkte att vi kunde spela?
Jaha. Nej. Det är det jag menar.
Jag säger inte att du hade fel, men jag tror inte att du hade rätt.
Vi tar dem nästa gång.
Vad har du där?
Vad ska du göra på torsdag?
Mrs Nelson.
- Är du en läkare? - Jag är inspektör Grant.
Jag träffade dig hemma hos dig.
Ja. Jag kände inte igen dig utan uniform.
Det gör inget. Jag hörde att du blev opererad.
Jag fattar inte att ett så litet fall kunde orsaka så mycket problem.
De sa att jag blödde i hjärnan. Kan du tänka dig?
Kan du tacka den snälla sjukvårdaren från mig?
Om han inte hade märkt det...
- Har du haft några besökare? - Nej.
Jag har försökt ringa min son, men han svarar inte.
Om han kommer till huset och ser röran och jag inte är där
så blir han orolig. Han är en så bra son.
Han hör alltid av sig och kollar att jag mår bra,
men jag vet inte var han är.
Det hände tyvärr en olycka...
och Jeremy... blev dödad.
Han är död.
Vadå för olycka?
Han blev skjuten när han misstogs för en inbrottstjuv.
Nej, det är inte... Du menar inte... Menar du...
Menar du att...?
- Åh, gud! - Jag är hemskt ledsen.
Nej. Nej!
- Jag är hemskt ledsen. - Nej! Jag visste inte!
Jag visste inte. Snälla, nej.
- Jag vet. - Nej, snälla.
Varför har du plötsligt konverterat till kungarnas sport?
Vad menar du?
När Albert och jag ville spela basket sa du alltid nej.
Jag vet att du gillar det och vi ska ju bli svågrar.
Vi kan umgås utanför brandstationen och...
- Min kyl. - Exakt.
Det är bra.
Bra jobbat!
Kom igen.
- Howie! Evan! - Hej!
Va? Är ni här? Vilket sammanträffande!
- Hur lyckades du övertala honom? - Jag har mina knep.
Ni kommer oanmälda till era egna begravningar. Bravo.
De här offren ska vara med. Vi slår dem snabbt.
Javisst.
Så jag är ditt basket-förkläde. Jag känner mig så bondad.
Bra!
Så ska det se ut.
Ja!
Bravo!
- Buck, jag är fri! - Du kommer inte förbi mig.
Vad gör du?
Kom igen!
Gör plats. Släpp fram en riktig sjukvårdare.
- Det där var sjukt! - Lugn.
Ge mig bandaget.
- Hörde du knäcken? - Det hördes i San Bernardino. Ligg still.
Inversion vid fotleden. Kan vara en skenbens-, vadbensfraktur.
- I bästa fall, stukad. Du måste röntgas. - Jag kan köra fram jeepen.
Min bil står i närheten. Det finns en närakut på vägen.
Snart klar. Håll ut, Eddie.
Vi hjälper honom upp.
- Kom. - Lugnt och försiktigt. Långsamt, Tommy.
Jag tar honom.
Jag har honom.
Kom igen.
Det går bra.
Det där var klantigt.
Om du är hungrig kan jag laga något.
Det behövs inte. Jag är inte så hungrig.
Kan vi prata en stund?
Jag vill be om ursäkt för hur jag tilltalade dig.
Jag ville inte vara respektlös.
Men jag ångrar inte att jag slog till honom.
Du är ledsen att du åkte fast.
- Ja. - Harry.
När du ger dig ut i världen så representerar du inte bara dig själv,
utan vår familj och din grupptillhörighet.
Grupptillhörighet? Vilken press.
Jag vet, det verkar orättvist, men i verkligheten är det så det är.
Du får inte reagera i situationer så där.
Du måste vara smartare.
Får jag inte bli arg eller ge igen?
Klart att du får bli arg. Du är mänsklig.
Han kunde ha haft en pistol bakom disken.
Så vad skulle jag ha gjort?
Om det jag gjorde var så fel, vad hade varit det rätta?
Ibland handlar det inte om rätt eller fel.
Det handlar om att komma hem levande. Och du är gammal nog att förstå det nu.
- Vad är det här? - Övervakningsbilder från närbutiken.
Det är annorlunda att se det på video. Det känns inte verkligt.
Det känns som om jag ser någon annan.
Vi har alla saker vi inte är stolta över.
Men det som gör att du har karaktär,
är att kunna ta konsekvenserna av ditt agerande, vad det än må vara.
Jag vet inte vad jag ska göra.
Vad ska jag göra?
Vi löser det, tillsammans.
Och vad det än blir så ska du veta att jag kommer att finnas vid din sida,
för att du är min son.
Och jag älskar dig, vad som än händer.
Hur länge blir han borta?
Det är bara en stukning. Kanske några dagar.
- Vad bra. Så hur mår han? - Vet inte. Jag har inte pratat med honom.
Inte alls?
Han vill nog inte höra från mig.
- Så är det nog inte. - Jo, då. Det var ju mitt fel.
Det var en olycka på en basketplan. Han vet att du inte gjorde det med vilje.
Det var väl inte meningen?
Jag vet inte. Jag var sur
för att han och Tommy var så bra vänner efter bara två veckor.
Jag försökte få hans uppmärksamhet.
Det är inget bra sätt.
Man harklar sig, knackar dem på axeln. Man gör inte illa dem.
- Jag vet. Tro mig, jag känner mig hemsk. - Bra. Gör inte så igen.
Men jag vet hur det känns.
Minns du när jag var 14 år och min bästis var Sarah B?
Ja, den blonda. Ni var oskiljaktiga.
Vi var oskiljaktiga tills Sarah S flyttade till området,
sedan var de oskiljaktiga. Två blonda Sarah-brudar.
Så jag gjorde det enda rationella en 14-årig tjej kan göra.
Färgade håret, och bad våra föräldrar att få byta namn.
Då hade du också blivit Sarah B.
Jag tänkte byta båda namnen. Poängen är att det var ett misstag. Alltihop.
Jag framstod bara som desperat så att de tog ännu större avstånd.
Jag sa inte hur utanför jag kände mig,
jag låtsades som ingenting, och allt gick åt skogen.
Jag är ingen 14-årig tjej.
- Så sluta bete dig som en. - Sluta bete dig som en. Jag fattar.
- Tack för att du tog emot oss, Elaine. - Ingen orsak. Kul att se dig, Harry.
Omständigheterna är inte de bästa.
Jag är ändå glad att se dig, trots att jag knappt känner igen dig.
Och han växer fortfarande. Det är inte klokt.
Så jag pratade med Miami-Dade.
De är inte intresserade av utlämning för ringa misshandel.
Jag tänkte det.
- Men vi har vidtagit vissa åtgärder. - Vadå för åtgärder?
Båda jurisdiktionerna anser att du bör stanna här
under din mors vårdnad.
Och 100 timmars samhällstjänst som hon måste intyga.
Så jag åker inte i fängelse?
Nej.
Men det kanske du önskar, efter en månad under min uppsikt.
Jag har sett hur din mor jobbar. Hon har inte fel. Hon är en bra polis.
Och en jättebra mamma.
- Hej, Tommy. - Kan vi prata?
Ja. Kom in.
Wow. Jag kanske jobbar på fel station.
Vill du ha något? Jag är skyldig dig en öl.
Nej, jag ska inte stanna länge. Jag ville bara rensa luften.
Jag vill inte göra det på telefon eller sms eller nåt.
Rensa luften om vad?
Jag har skapat osämja mellan dig och Eddie.
Det var inte meningen.
Vi är inte osams.
- Evan. - Allvarligt.
Ingen osämja, bara... dåligt beteende. Och allt är mitt fel.
Ni har inte gjort nåt fel.
Du och Eddie som vänner passar perfekt ihop.
Ja, det gör vi. Och du vet väl att han kan ha fler än en vän?
Ja, det vet jag.
Jag skulle aldrig kunna ersätta dig.
Du kan fråga Christopher. Han pratar jämt om dig.
- Nähä? - Jo.
Eddie måste vara rätt sur, va?
Nej, det är han inte.
Han har skuldkänslor. Det har vi båda.
Vi ville inte utesluta dig.
Vår relation handlade inte om dig.
Det brukar vara mitt problem.
Jag kan bli rätt svartsjuk.
Du är inte den enda. Jag var jättesvartsjuk.
Du? På vadå?
På er alla. Hela 118.
Hur det har blivit som en familj där.
Och att ni var villiga att offra allt för varandra.
Jag ville vara en del av det.
Det var du. Och det gjorde du.
Du gjorde till och med fejk-störningar för brandchefen.
- Jag är känd för dem. - Det var inte bra.
Kom igen. Va?
Det var inte övertygande, men du gjorde det ändå.
Och du hängde med oss utan att tveka.
Och jag tänkte: "Wow, den där killen är cool."
Jag gillar honom. Det var därför jag ringde och bad om en rundtur.
Det var inte för att jag tänkte lämna 118...
Jag ville lära känna dig.
- Jaså? - Ja.
Sedan stack du i väg med Eddie, och jag vet hur trevlig han är.
Jag har vetat det sedan första dagen. Klart att du vill hänga med Eddie.
- Och jag kan inte Muay Thai. - Jag kan lära dig.
Okej. Ska det bli direkt efter våra flyglektioner?
- Troligen inte samma dag. - Bra.
Att försöka få din uppmärksamhet har varit jobbigt.
- Min uppmärksamhet? - Ja, jag antar det.
Jag skadade min bästa vän.
Min syster säger att det finns bättre sätt att få någons uppmärksamhet...
Så där?
Ja, det funkar.
Så det var okej?
Det var bättre än fejk-störningar.
Jag ska jobba.
Okej.
Ja, genomfartstrafik. Jag tog bilen den här gången.
Vad gör du på lördag?
- Lördag? - Du är skyldig mig en öl.
Är du ledig?
Ja, jag... Jag är ledig.
Bra.
Ska vi säga att jag kommer förbi runt, jag vet inte... åtta?
Åtta blir bra.
Bra. Vi ses på lördag.
Lördag.
Och för guds skull, ring Eddie. Nu vore bra. Han har tagit värktabletter.
Översättning: Annie Nilsson