Du er sjefen over deg.
La meg si det igjen. Du er sjefen over deg.
Høres ganske enkelt ut. Fordi det er det.
Alt du må gjøre, er å mestre én liten ting.
Deg selv.
Du må kunne se på deg selv i speilet og si:
"Hei, du.
Jeg er sjefen over meg."
- Ja! - Ja.
Folk kommer bort til meg og sier:
"Terry, dette høres vel og bra ut, men det er lett for en fyr som deg
med vanvittig selvkontroll.
Hva med resten av oss?"
Min venner, hemmeligheten bak selvkontroll er én enkel ting.
Den ene enkle...
...enkle...
Hva faen?
Som jeg sa, den ene enkle...
Hva er det som skjer?
Hjelp meg!
Herregud. Få denne greia vekk fra meg!
Ålreit, takk. LAFD.
Rydd vei, takk.
Dette kan være en mulig 5150, kaptein.
Hallo? Hei, gi ham albuerom.
Uansett hva det er, trenger du ikke å skade deg selv.
Tror du jeg vil det?
Det er hånda mi. Den lever sitt eget liv.
Jeg tror han lider av "alien hand"-syndrom.
Det fins ikke.
Det er en sjelden tilstand
som får lemmene til å handle tilsynelatende av egen vilje.
Indikerer vanligvis akutt fare for hjernen.
Ok. Buck, Eddie, hjelp ham.
- La oss... - Ok. Sånn.
Jeg tenker lorazepam.
Og fem milligram lidokain. Gå etter ulnarisnerven.
- Han er sterkere enn en skulle tro. - Det er ikke meg. Det er...
Takk.
- Hei! - Jeg har den.
Bare skjær den av meg.
Har du fått behandling for epilepsi?
- Nei. - Hva med blodpropp?
Noen nylige blåmerker?
- Ikke før i dag. - Uregelmessig hjerterytme?
Ja, jeg fikk behandling for atrieflimmer.
Hva er det?
Det er mulig en blodpropp har gått til hjernen din.
Så jeg har fått slag?
Tror det. Men vi får deg til sykehus før det oppstår varige hjerneskader.
- Ok. - Beklager.
Jeg har deg, Buck.
- Det er ikke meg! - Det er meg!
- Hjelp! - Gud!
La meg komme til. Vent, vent.
- Vent. Jeg kan ikke... - Det gjør vondt!
Vent. Ok.
Drepte du den?
Nei, den bare sover. Lidokain er bedøvende.
Jeg er så lei for det.
Alt i orden.
Jeg er så lei...
Den hånda gjorde ikke noe.
Venstrehånda visste ikke hva den høyre gjorde.
Gid en kunne krympe dem tilbake til denne størrelsen.
Det hadde holdt til denne størrelsen. Hun rakk ikke engang å bruke denne.
Ok. Vi har ni, 12, 18 og 24 måneder.
Dette vil holde for en stund, men hvis noe ikke passer...
- Behold det likevel. - Alt sammen vil komme godt med.
Takk skal dere ha.
Dere må være så spent. Ei lita jente.
Jeg vet det.
Jeg mener, er hun ikke perfekt?
Helt perfekt.
Jeg gleder meg sånn.
Vent. Det er Deidra. Hun vil treffe oss.
Bestemora ombestemte seg?
- Men du sa... - Jeg vet det.
Hun virket så sikker.
Men når det kom til å undertegne papirene...
Hun klarte det ikke.
Jeg er så lei for det. Dere må være skuffet.
Ei lita jente får bli hos familien sin. Det kan vi ikke klage på.
Det var noe annet jeg ville snakke med dere om.
Det er ei jente til.
Hun er ikke så liten. Hun er en del eldre.
Hvor mye eldre?
Hun er ni. Begge foreldrene er døde.
- Og hvor er hun nå? - På et hjem.
Og det har ikke vært en ideell situasjon.
Men denne jenta er noe for seg selv, og hun har mistet så mye.
Jeg vil så gjerne at hun får en sjanse til å vinne.
Og jeg tror at dere to er den beste sjansen jeg kan gi henne.
Når får vi møte henne?
Så, ja. Hun ble sint.
Takk.
- Dette var så godt. - Ja. Jeg digger dette stedet.
Når starter filmen?
Har vi valgt film?
De har 18 saler. Vi kan bestemme oss når vi er der.
Ok. Ja, holder mulighetene åpne. Liker det.
Ingen ser på oss, Evan.
- Hva? - Vi er bare to fyrer som spiser ute.
- Ingen bryr seg. - Ja. Jeg vet ikke hva du mener.
Du er litt anspent,
men jeg skjønner.
Vi jobber i en temmelig macho bransje.
Men folk flest er veldig aksepterende.
Har du alltid vært åpen om det på jobb?
Å, slett ikke.
118 var et temmelig regressivt sted under kaptein Gerrard,
og jeg balet fortsatt med å finne ut av ting.
Det var først da jeg ble overført, at jeg sluttet å juge om hvem jeg var.
Ja, jeg juger ikke om hvem jeg er.
Jeg sa ikke at du gjør det. Jeg snakket om meg.
Ok. Dette er første gang jeg går ut med en fyr,
men jeg er ikke utilpass.
Jeg er en alliert.
Under Pride har jeg en regnbue på Insta-kontoen min. Jeg er...
Det er bra.
Da er det vel jeg som gjør deg nervøs.
Tommy.
Hei.
Buck.
Hei, henger dere to sammen? Herlig.
Ja, vi tar en matbit, og så skal vi på kino.
- Hyggelig. - Og så skal vi finne noen strøkne damer.
For du vet, strøkne damer liker brannmenn.
Denne strøkne dama har funnet sin.
- Hun har sagt ja til å flytte inn. - Gratulerer.
Ja, grattis.
- Takk. - Jeg trodde du eide boligen din.
Jeg vurderer å leie ut.
Hun kan leie den ut møblert.
- Trenger ikke å flytte noe. - Du må rydde plass.
Klesskapet mitt følger med meg.
En kan visst aldri få nok skapplass.
Så sant. Ikke sant, Evan?
Ålreit. Kos dere, gutter.
- Ja, du også, kamerat. - Ja visst.
Skal vi gå?
Ja.
Så... seksten saler?
Atten.
Jøss, blir mye å velge mellom.
Er det... Er den vår?
Nei, den er min.
Jeg tror jeg dropper kinoen.
Hvorfor det?
Evan, jeg syns du er nydelig. Men jeg tror ikke du er klar.
Vi ses.
Dette er Mara.
Hei, Mara. Jeg heter Denny.
Og det er Hen, og det er Karen.
- Velkommen, vennen. - Vi er så glad for å ha deg her.
Det er greit. Se deg rundt. Føl deg som hjemme.
Her er tingene hennes.
Klærne i veska er rene, og hun har også et ekstra par sko.
Hun har ikke mye bagasje.
Nei, teppet er det eneste hun har igjen fra før.
Liker du deg der?
Har hun alltid vært nonverbal?
Nei, ikke alltid.
Da hun kom til oss,
lot hun oss få vite hvor glad hun var i teppet
da vi prøvde å vaske det.
Her. Kanskje du vil like denne.
Herman. Yndlingsbamsen min. Kanskje han kan bli din yndlingsbamse.
Ok. Hvem er sultne?
Kom igjen, Mara.
Jeg tror det er en god start.
Så du løy til Eddie?
Ja. Og det plager meg.
Fortell.
- Chimney er vel ikke her? - Nei, han leverer Jee i barnehagen.
Så her om kvelden var jeg på date.
Noen jeg kjenner?
Nei, jeg tror ikke det.
Uansett, vi valgte et sted litt avsides. Eller det var det jeg trodde.
For mens vi satt der, kom Eddie og Marisol.
Ja vel.
Eddie kjenner denne personen,
og jeg føler meg tatt på senga, så jeg juger.
Jeg får det til å virke som om vi bare er venner.
- Dater du en gift kvinne? - Hva? Nei. Det ville jeg aldri gjort.
- Er det en kjendis? - Hvem det er, er ikke poenget.
Poenget er at jeg løy for bestekompisen min.
Hvorfor gjorde du det, da?
Jeg vet ikke.
Det var stemmen min, men en annen som snakket.
Løgnen bare glapp ut av meg, og jeg klarte ikke å stoppe den.
Det var ydmykende.
Og daten min satt der,
og, som du kan tenke deg, endte kvelden ganske raskt.
Han dro fra meg utenfor restauranten, og jeg føler meg som en bløff.
Unnskyld. Hvem dro fra deg?
Daten min.
Kan vi gå tilbake til pronomenet?
Ja, greit. Jeg var på date med en fyr. Igjen, det er ikke poenget her.
- Jo, det tror jeg. - Det burde ikke være det.
Jeg er en alliert.
Jeg har alltid vært en alliert.
Så nå er du mer enn en alliert.
Det var første gang for meg. Middag og kino. Kino ble det ikke noe av.
- Jøss. - Hva er "jøss"?
Nei, ikke jøss.
Mer "jøss!"
Jeg visste ikke at det var der interessen din lå.
Ikke jeg heller. Jeg elsker kvinner. Jeg har alltid elsket kvinner.
Hvor lenge har du hellet mot den andre retningen?
Jeg har ikke det.
Altså, jeg kikker på rumpa til en heit fyr, men det er normalt.
Det er ikke unormalt.
Når det gjelder Tommy, vet jeg ikke.
Han er så selvsikker. Han er interessant. Han har kløft i haka.
Vent. Er det den samme Tommy?
Ja. Piloten.
Vennen til Eddie.
Den nye vennen. Vi traff ham samtidig.
Ok. Du er ikke en bløff.
Men kanskje du ikke er helt klar over dine egne følelser ennå.
Og hvis det er noe du må fortelle Eddie, gjør du det.
Når du er klar for det.
Ja.
Så fortell mer om den heite piloten.
Så... det var gøy.
Det var det.
- Er du ikke glad du flyttet inn? - Vi gjorde da det der før jeg flyttet inn.
Ja da. Men nå er det ingen av oss som må dra.
Jeg tar en rask dusj.
Vi burde gå gjennom eskene dine og luke ut ting.
Vi vil jo ikke ha duplikater.
Det er ikke duplikater hvis mine er bedre.
Hva er dette?
Du er artig.
Stopp.
Hva mer har du?
Hva i...
- Når var du nonne på halloween? - Det var ikke halloween.
Det er fra da jeg var nonne.
Vent nå litt. Har du vært nonne?
Nesten. Jeg kom bare til novise. Jeg avla aldri det endelige løftet.
Jeg får flashback til ungdomsskolen.
Du har ikke tenkt å gi meg ris med en linjal, vel?
Bare hvis du spør pent.
Er du sulten?
Pannekaker eller arme riddere?
Her er vannflaska di.
Ingen andre får bruke den, bare du. Ok?
Ville det føles bedre hvis jeg lar lyset stå på?
Ok, da lar jeg denne lampa være på,
men lysbryteren er her hvis du vil slå den av.
Ok.
Natta.
Mara, hva er det, vennen?
Er det noe galt?
Hadde du mareritt?
Skal jeg følge deg tilbake til rommet ditt?
Er det greit?
Mara!
Mara! Nei, hør her, det går bra.
Mara!
Hei.
Hør her...
Jeg ville bare si...
...at jammen er du tidlig på'n.
Ja.
- Vært her siden seks. - Vi starter ikke før ni.
Jeg dro hjemmefra tidlig for å unngå å ikke ha sex.
For å unngå å ikke ha sex?
Ja. Hun liker å gjøre det om morgenen.
La meg spørre deg om noe. Var familien din religiøs?
- Vi var anglikanere. Så nei. - Vel, vi er katolikker.
Rosenkranser, katolske skoler,
skriftemål, messe hver søndag.
Jeg droppet ut da jeg var gammel nok.
Jeg trodde det var det. Men nei.
Det viser seg at jeg er en hjernevasket katolikk.
Jeg har et forråd av katolsk skyldfølelse
som bare ligger i dvale og venter på å bli aktivert.
Som Sea-Monkeys.
Nei. Ok.
Marisol flyttet inn i helgen.
Begynte å flytte inn. Og alt var gøy, ganske uskikkelig.
Særlig siden Christopher var utenbys.
Og så fikk jeg vite at hun har vært nonne.
- Er det sant? Nonne? - Ja.
Og hun har aldri nevnt det før?
Nei.
Bruker hun drakta?
For det ville vel vært et hint.
Nei, hun er ikke nonne nå.
Hun var. Eller en nonne under opplæring.
Hun avla aldri løftet.
Så hun droppet ut av nonneskolen?
Mer eller mindre.
- Eller ble hun utvist? - Nei, det var hennes valg.
Så hva er problemet?
Problemet er at jeg ikke kan se på henne uten å ville gjøre dette
i stedet for andre ting.
Jeg har faktisk ikke fått det til siden jeg fikk vite om dette.
- Det er derfor du er så... frustrert. - Ja.
Gid jeg kunne hjelpe.
Anglikanere har ikke skyldfølelse, noe jeg ikke liker.
Kanskje du burde appellere til...
Hva? At jeg burde skrifte?
Tror du en prest vil kunne hjelpe meg?
Nei, jeg syns du burde gå til kapteinen.
Han er praktiserende katolikk.
Det er sant.
Og han dømmer aldri.
Det er faktisk et godt råd.
Det skal jeg gjøre. Takk.
Ja, alt i orden.
Du skulle til å si noe da du kom inn.
Tenkte kanskje du trengte hjelp med vektene.
Nei, jeg er ferdig. Må gå og gjøre meg klar.
Dette hjelper kanskje.
Ja.
Det og en håndfull ibuprofen.
Vondt i hodet?
Vondt overalt.
Hvordan går det med den lille?
Noe skjedde med den lille jenta.
I går kveld hadde hun en episode.
En slags nattskrekk, kanskje.
Jeg sov på gulvet ved siden av senga hennes.
Jeg skulle foreslå ny madrass. Kanskje det er teppe du trenger.
Hun har bare vært hos oss et døgn,
men hun har ikke sagt et eneste ord.
Et døgn er ikke lenge.
Når hun skjønner at hun er trygg, åpner hun seg.
Ja.
Det er det jeg sier til meg selv.
1 nytt bilde
Å gud. Jeg må ringe Karen.
Hva har skjedd med ansiktet til Denny?
Frokosten gikk ikke som planlagt.
Et flygende kaffekrus landet på et uventet sted.
- Går det bra med ham? - Han påstår det.
Det går bra. Lover.
Hun mente det ikke, mamma.
Du er en fin unge.
Hvor mange sting?
Sju. Legen sa vi hadde flaks.
- Tok de røntgen? Han kan ha kraniebrudd. - Røntgenbildene var helt fine.
Hva med nerveskade eller hjernerystelse?
Vil du avhøre legen direkte?
Unnskyld. Jeg bare... Jeg skulle ønske jeg var der.
Jeg også.
Hvordan gikk vi fra frokostblanding til sting?
Det var pannekaker, og...
Jeg vet ærlig talt ikke.
Denny dekket bordet, og i neste øyeblikk blødde han.
Han prøvde å flytte teppet hennes.
Og det var reaksjonen hennes?
- Karen... - Når kan du komme hjem?
Snart. Vi har mye vi må snakke om.
Ja.
Det har vi.
Hva skal jeg si?
At vi må ta en prat.
At vi har tatt oss vann over hodet.
At dette ikke går.
Er det det vi sier?
For det høres ut som starten på tre ulike samtaler.
Ok. Hva ønsker vi fra Deidra?
Syndsforlatelse?
Hen.
Jeg vet det, jeg...
Men det har ikke gått en uke ennå.
Vi har et ansvar overfor Denny.
Og overfor Mara.
Det blir bare verre hvis vi venter og hun knytter seg til oss.
Tror du den jenta knytter seg til noen?
Jeg vet ikke hva som skjer i hodet hennes. Gid jeg gjorde det.
Greit.
- Hallo. - Hei, Deidra.
Dette er Henrietta Wilson.
Ser ikke ut som søstrene ved Saint Peter's i Minnesota.
Ja.
Hun ser så klart ikke sånn ut nå.
Men da jeg så det...
Nei. Jeg forstår. Jeg gjør det.
Bilder fra troen vår er en mektig ting.
Det er en grunn til at den har eksistert i 2000 år.
Jeg kan ikke si at det er vår tro. Jeg vet ikke hva jeg tror på.
Én gang katolikk, alltid katolikk. Men jeg lurer likevel på
om denne reaksjonen handler om at du angrer på
at du ba henne om å flytte inn.
Tror du det?
Jeg har ikke fått inntrykk av at du har vært klar for samboerskap.
Jeg liker henne.
Det tviler jeg ikke på. Jeg husker det du sa
da forholdet til Christophers lærer ble seriøst.
Anna. Ja.
At det var da du begynte å få panikkanfall.
Så du tror jeg har forpliktelsesfobi?
Du har ikke vansker med å forplikte deg til visse ting.
Militæret, denne jobben, sønnen din.
Shannon.
Det var mye av grunnen til at vi giftet oss. Kirken.
Hun ble gravid, og begge følte seg presset til det.
Men jeg angret aldri, og selv da det ble ille,
var det alltid en del av meg som elsket å være gift med henne.
Jeg skal ikke fortelle deg hva du føler.
Det vet bare du.
Ok. Så si det rett ut, uten dikkedarer.
Som en praktiserende katolikk som skrifter,
hva ville du gjort om det var deg?
Som en praktiserende katolikk, hva ville jeg gjort?
Jeg ville nok gått og skriftet.
En vil jo ikke tirre eksen hennes, Herren.
BRANNBETJENT:
Kaptein Reinhardt, 205, ber om nødenhet til Alameda 236.
Gjelder det et offer for brannen?
Nei, en hund angrep en av mine!
Her borte!
Hei, dere.
Brunson, hvor ille er det?
Helt inn til beinet.
Må ha vært en stor hund.
- Ja. - En dobermann.
Det er min feil, ikke hennes.
Hun blir holdt inne på bakrommet fordi hun stikker av.
Jeg prøvde å ta henne. Jeg fikk nok som fortjent.
- Er hun fortsatt der inne? - Ja.
Folka våre vet det.
Mulig du trenger plastisk kirurgi.
Jeg er så lei for det. Hun er adoptert.
Hun ble brukt til å slåss, men hun er veldig snill.
Vi klarte oss så bra. Hun gjorde virkelig framskritt.
Jeg blåser i huset.
Tenk at jeg holdt henne innelåst.
- Jeg er lei for at jeg ikke fikk henne ut. - Jeg er lei for at dette skjedde.
Sjef!
Herregud, Rosie!
Pust. Pust, Brunson. Bra.
Jeg skulle ta vare på henne.
Hun skulle endelig få være trygg hos meg.
Jeg må be deg gå til side, ok?
Kom.
Det er bevegelse!
Det er bevegelse i halsmuskulaturen. Hun prøver å puste.
Starter kompresjoner.
Kom igjen, Rosie.
Kom igjen.
Hen.
Pust.
Der er hun.
- Flink jente. - Jenta mi.
Takk. Tusen takk.
- Den fine jenta mi. Takk. - Jøss.
- Du gir aldri opp, du? - De ordene fins ikke i ordforrådet hennes.
Dette er alt jeg kunne finne på foreldrene til Mara.
Det er mange hull, og jeg tror noen dokumenter ble forseglet
fordi hun var mindreårig.
- Tusen takk, Athena. - Er du sikker på at du vil lese det?
Du sa at du og Karen ønsker å gjøre det rette overfor Denny.
Ingenting av dette endrer det hun gjorde mot ham.
Jeg vet det. Jeg bare...
Alle har gitt henne opp.
Jeg vil ikke være nok et navn
på den lange lista av folk som har sviktet henne.
Ikke før jeg forstår hvordan vi havnet her.
Du tar ikke feil når du sier at alle har sviktet henne.
Denne vesle jenta hadde aldri en sjanse.
Maras foreldre. Wade og Aubrey Driskell.
De skal ha vært ungdomsskolekjærester.
Ikke akkurat Romeo og Julie.
Mer Bonnie og Clyde.
Rulleblad fra tenåringsalderen,
for det meste doprelatert, og nesten alltid sammen.
Døde de samme natt?
Opioid-overdose.
Ambulansefolkene anslo at de hadde vært døde i flere timer
før de ble funnet.
Vent. Hvordan ble de funnet?
Noen ringte nødetaten.
Trykk på "play" når dere er klare. Jeg er utenfor om dere trenger noe.
- Takk igjen, Maddie. - Ja.
Nødetaten. Hva gjelder det?
Hallo? Er det noen der?
Dette er nødetaten. Har du en nødssituasjon?
Jeg tror det er noe galt med foreldrene mine.
Ok. Hva er galt?
De sovnet, og nå vil de ikke våkne.
Ok, vennen. Hva heter du?
- Mara. - Mara, kan du adressen din?
West Adams Street 612.
Ok, vennen. Ambulansefolkene er der hvert øyeblikk.
Mara, kan du fortelle meg om mamma og pappa puster?
Hvis du holder hånda nær ansiktene deres, skal du kjenne luft fra nesene deres.
Jeg kjenner ingenting. De puster ikke.
Mara, hjelpen kommer veldig snart.
Du må fortsette å hjelpe meg til de kommer, ok?
Ok.
Mara, er foreldrene dine skadet? Blør de?
Nei.
Noen ganger tar de piller som gjør dem søvnige,
men de våkner alltid.
Jeg vet ikke hvorfor de ikke våkner.
Mamma? Pappa? Dere må våkne! Vær så snill!
Mara så ikke bare på oss mens vi sov.
Hun var redd vi ikke skulle våkne.
Hun prøvde å beskytte oss.
Det er Marisol igjen. Hun vil vite hva jeg vil ha til middag.
- Hva skal jeg si til henne? - Sushi.
Menyen er ikke problemet. Hun venter på at jeg skal komme hjem.
Hvilket du må før eller siden, ikke sant?
Må jeg?
Vel, du bor der, og det gjør sønnen din også.
Ja, men han er bortreist.
Hva om jeg kommer hjem og hun vil ha...
Du klarer deg nok.
Ikke mens Gud ser på.
Gjorde han ikke det før?
Jo, men nå føler jeg at han har flere observatører.
Jeg må bryte med henne.
Er det det du vil?
Nei. Jeg har jo nettopp bedt henne om å flytte sammen med meg.
Jeg vet ikke, kamerat.
Du og Tommy gjør det rette.
Vær singel.
Heng med gutta.
Det var en date.
Da du og Marisol støtte på Tommy og meg.
Vi var på en date.
Er det sant?
- Vent, er Tommy skeiv? - Har det aldri blitt brakt på bane?
Nei. Ikke at det ville ha spilt noen rolle.
Jeg tror ikke han sier det uten videre, men han skjuler det ikke.
Så dere to var...
Vi var på en date. Ja.
Ok.
Er det rart?
Nei. Absolutt ikke. Jeg liker ham også.
Altså, ikke på samme måte som deg, tydeligvis.
Dette endrer ingenting mellom oss.
Greit?
Bra. Det er en lettelse.
Men det spiller vel ingen rolle uansett, for han dumpet meg.
Oi. Det var kjapt, selv til deg å være.
Han kan vel ikke dumpe meg, for vi var ikke sammen.
Da vi støtte på dere, oppførte jeg meg som en dust,
og han sa han ikke tror jeg er klar.
Hva tenker du?
Jeg tenker på ham hele tida.
Vet du hva jeg syns?
Du burde ringe ham.
- Mener du det? - Ja, for søren.
Han vet ikke at du er en dust. Når han blir kjent med dusten deg,
vil han elske deg slik vi alle gjør.
- Hva om han sier nei? - Da er han en dust.
Ikke dropp noe før du vet hva det er.
Det der var et godt råd.
Ja.
Jeg må snakke med Marisol.
Kom her.
Kom her!
Ring Tommy.
Vil ikke vite hva som er inni.
Hei.
Du er hjemme.
Ja. Beklager at jeg var sen.
Det går bra.
Det var bare tolv timer.
- Har du spist? - Jeg spiste middag med broren min.
- Følte ikke for å lage mat. - Bra.
Jeg tror vi burde ta en prat.
Ja, det burde vi.
Jeg er bare...
Bare...
Jeg vet ikke engang hvor jeg skal begynne.
Jeg burde ha fortalt deg om nonne-greia.
- Hvorfor gjorde du ikke det? - Fordi det endrer hvordan menn ser på meg.
Det fins to typer menn.
De som får hetta av det,
og de som blir tent av det.
Kanskje det er en til.
Han som trenger å tenke seg om litt.
Du trenger ikke å ta det ned et hakk. Hvis du ikke er klar...
Ja, jeg... jeg tror ikke jeg er det.
Ennå.
Her er noe du ikke vet om meg.
Dette med å forhaste seg... Det gjør jeg mye.
Jeg går med magefølelsen og lar hodet følge etter.
Pleier det å funke?
Nesten aldri.
Denne gangen...
...vil jeg at det gjør det.
Kan vi begynne på nytt? Gå tilbake til start
og ta oss tid til å bli kjent med hverandre.
- Vil du det? - Jeg dør etter å flytte ut.
Jeg også.
Kan jeg komme inn?
Kan jeg sette meg?
Jeg kan ikke forestille meg hvor tøft dette må være for deg.
Å være i et fremmed hus med folk du ikke kjenner.
Jeg hadde vært redd hele tida.
Derfor vet jeg at du er ei veldig modig jente.
Men jeg vil du skal vite
at du ikke trenger å være modig hele tida.
At du er trygg her, selv om det ikke føles sånn ennå.
Så til det gjør det, kan du ha denne.
Nå kan du følge med på oss hele tida
og vite at vi er her og at vi er i god behold.
Ok?
Natta, Mara.
Natta.
Vi ses i morgen.
- Hei. - Hei.
Takk for at du ville treffes.
Selvsagt.
- Jeg kjøpte en kaffe til deg. - Takk.
Jeg visste ikke hvordan du liker den, så jeg bare gjettet.
Ikke sånn.
Det er visst mange ting vi ikke vet om hverandre.
Alt, vil jeg si.
Det vil jeg gjerne endre på.
Først må jeg be om unnskyldning for hvordan jeg oppførte meg forleden.
Du har ingenting å be om unnskyldning for.
Jo, jeg har det.
Nei, jeg avbrøt ikke daten fordi du oppførte deg dårlig.
Jeg ville ikke presse deg.
Men likevel, jeg er ikke stolt av reaksjonen min.
Det er notert.
Du sa at du ikke tror jeg er klar.
Sannheten er at jeg ikke vet hva jeg er klar for.
Men jeg er klar for noe.
Og jeg tror at dette noe kunne være sammen med deg.
Du vet at jeg er interessert.
Bli med i bryllupet til søsteren min.
- Hva? - Jeg vil at du skal være daten min.
- Evan. - Kom igjen. Jeg mener det.
Du kjenner allerede halvparten av folka, og hun vil treffe deg.
Er du helt sikker på dette?
Ja, helt sikker.
Det blir gratis mat, og jeg trenger noen å danse med.
- Greit. - Ja?
- Ja. - Ok, fint.
De er en halvtime forsinket. Pappa?
Rett til svarer.
- Bilen til Buck er kommet. - Ok!
- Har Chimney på seg smoking? - Jeg så ikke etter.
Det går bra.
Ser det bra ut?
Å! Nei, nei.
Ikke la ham komme inn. Han må ikke se meg før vielsen.
Hvorfor er dere kledd sånn?
Det var en temafest.
Hva da? Pastell og spy?
Nei, 80-tallet. Jeg er Crockett, han er Tubbs.
Han er Tubbs, jeg er Crockett. Og dette er ikke mitt spy, tror jeg.
Samme det. Kan dere gå og skifte? Dere er forsinket.
Hvor er Chimney?
Det er komplisert.
Oversatt av: Sissel Drag