Du... är chefen över dig.
Jag ska säga det igen.
Du är chefen över dig.
Det låter rätt enkelt. För att det är det.
Det enda du behöver göra är att bemästra en enda sak:
Dig själv.
Du måste kunna se dig i spegeln och säga: "Du, där."
"Jag är chefen över mig."
- Ja. - Ja.
Folk kommer fram till mig och säger:
"Terry, det här låter ju bra, men det är lätt för nån som du,
med galen självkontroll. Tänk på oss andra."
Mina vänner, hemligheten med självkontroll är en enda enkel sak.
Den enda enkla...
enkla...
Vad fan?
Som sagt, den enda...
Vad händer med mig?
Hjälp mig!
Åh, gud. Ta bort den!
JAG ÄR CHEFEN ÖVER MIG!
Tack. LAFD!
Släpp fram oss!
Det kan vara en 5150, kapten.
Sir, allihop. Låt honom vara.
- Du behöver inte slå dig själv. - Tror du att jag vill det?
Det är min hand. Den lever sitt eget liv!
- Jag misstänker alien hand-syndromet. - Det finns inte på riktigt.
Det är en sällsynt neurologisk sjukdom
som får lemmarna att röra sig av sig själva
och brukar tyda på akut hjärnskada.
Buck och Eddie, hjälp honom att tygla sig.
- Vi tar honom... Så där, ja. - Jag tänker Lorazepam.
Och 5 mg lidokain. Sikta på ulnarisnerven.
- Han är starkare än han ser ut. - Det är inte jag! Det är...
Tack.
- Jag tar den. - Snälla, snälla, hugg av den.
Har du behandlats för epilepsi?
- Nej. - Blodproppar?
- Några nya sår eller blåmärken? - Inte förrän i dag.
- Oregelbunden hjärtrytm? - Jag har behandlats för förmaksflimmer.
- Vadå? - Sir.
En blodpropp från hjärtat kan ha vandrat till hjärnan.
Är det en stroke?
Ja, men du bör hinna till sjukhuset innan du får bestående hjärnskador.
Hallå!
- Okej. - Förlåt.
Jag hjälper dig, Buck.
- Det är inte jag! - Det är jag!
- Hjälp! - Gud!
Jag kommer. Vänta, vänta.
- Jag kan inte andas. - Det gör ont!
Vänta. Okej.
- Dödade du den? - Jag bedövade den med Lidokain.
- Förlåt mig. - Det är bra.
Förlåt...
Den handen gjorde ingenting.
Vänsterhanden visste inte vad högerhanden gjorde.
Tänk om man kunde krympa dem till den här storleken?
Det räcker med den här storleken. Hon hann aldrig ha på sig den.
Vi har nio, 12, 18 och 24 månader.
Det bör räcka ett tag, men om något inte passar...
- Behåll det ändå. - Alltihop ska komma till användning,
så tack.
Det måste vara så spännande. En liten tjej!
Jag vet.
Jag menar, hur perfekt är det här lilla ansiktet?
- Så perfekt. - Jag längtar till i morgon.
Det är Deidra. Hon vill träffa oss.
Har hennes mormor ändrat sig?
- Du sa ju... - Jag vet.
Hon verkade säker på sitt beslut.
Men när det var dags att skriva på pappren...
Så kunde hon inte.
Jag beklagar. Jag förstår hur besvikna ni måste vara.
En liten flicka får stanna hos släkten.
Vi kan inte klaga på det.
Jag har en annan sak jag vill diskutera med er.
Det finns en annan flicka.
Hon är inget småbarn. Hon är ganska mycket äldre.
- Hur mycket äldre? - Hon är nio. Båda föräldrarna är döda.
- Var är hon nu? - På ett grupphem.
Som ni förstår har det inte varit en idealisk situation.
Men den här flickan är väldigt speciell och har förlorat så mycket.
Jag vill bara se henne få en chans att vinna.
Och jag tror att ni två är den bästa chansen jag kan ge henne.
När får vi träffa henne?
Ja, så då blev hon arg.
Tack.
- Det var gott. - Jag gillar det här stället.
Hur dags börjar filmen? Har vi ens valt någon än?
De har 18 biografer. Vi kan bestämma när vi kommer dit.
Okej, hålla alla möjligheter öppna. Bra.
Ingen tittar på oss.
- Va? - Vi äter bara middag.
- Ingen bryr sig. - Jag vet inte vad du menar.
Du är lite spänd, men jag fattar.
Vi har ett rätt machoartat jobb.
Men de flesta är väldigt accepterande.
Har du alltid varit "ute" på jobbet?
Nej. 118 var ganska regressivt under kapten Gerrard,
och jag var fortfarande osäker själv.
Det var när jag flyttade till Harbor som jag slutade ljuga om vem jag var.
Jag ljuger inte om vem jag är.
Det sa jag inte att du gör. Jag pratade om mig själv.
Det här är min första dejt med en kille, men det känns inte fel.
Jag är en bundsförvant.
Varje Pridemånad sätter jag en regnbåge på min Instagram.
Vad bra.
Då är det väl bara jag som gör dig nervös.
Tommy!
Hej.
Buck!
- Här sitter ni! Vad kul! - Vi har ätit, sedan ska vi på bio.
- Trevligt. - Sedan ska vi leta upp lite snygga brudar,
för snygga brudar älskar brandmän.
Den här snygga bruden har hittat sin brandman.
- Hon ska flytta in hos mig. - Grattis.
Ja, ja, grattis.
- Tack. - Äger du inte din lägenhet?
- Jag funderar på att hyra ut den. - Hon kan hyra ut möblerat.
- Då slipper vi flytta något. - Vill du ha mig, följer garderoben med.
- Det är bra med garderobsutrymme. - Det är sant. Eller hur, Evan?
- Okej. Ha en bra kväll. - Ja, ja, du med, grabben.
- Ska vi gå? - Ja.
- Så... 16 biografer? - Arton.
Så mycket att välja på.
- Är det vår? - Nej, det är min.
Jag hoppar över filmen.
Varför då?
Evan, du är jättegullig. Men du är nog inte redo.
Vi ses.
Det här är Mara.
- Hej, Mara. Jag heter Denny. - Det där är Hen och det är Karen.
- Välkommen, raring. - Vi är så glada att du är här.
Du kan se dig omkring. Känn dig som hemma.
Det här är hennes saker.
Kläderna i väskan är rena och det finns ett extra par skor.
Hon reser lätt.
Filten är det enda hon hade kvar från förut.
Gillar du den platsen?
- Har hon alltid varit tyst? - Nej, inte alltid.
När hon kom till oss visade hon hur mycket hon älskade filten
när vi försökte tvätta den.
Här. Du kanske vill ha den här.
Han heter Herman. Han var min favorit. Han kanske kan bli din favorit nu.
- Okej. Vem är hungrig? - Kom, Mara.
Det är en bra början.
Så du ljög för Eddie?
- Ja, och det känns hemskt. - Så berätta.
- Chimney är inte här, va? - Nej, han tog Jee till dagis.
- Häromkvällen hade jag en dejt. - Någon jag känner?
Nej, jag tror inte det.
Vi valde ett ställe som låg lite avsides.
Det trodde jag. För vi sitter där och Eddie och Marisol kommer in.
Okej.
Eddie känner den här personen,
och jag känner mig lite dum, för jag ljuger.
Jag låtsas att vi bara umgås.
- Dejtar du en gift kvinna? - Va? Nej, det skulle jag aldrig göra.
- Är det en kändis? - Det är oviktigt.
Men jag ljög för min bästa vän.
Varför gjorde du det?
Jag vet inte. Det var min röst, fast någon annan pratade.
Lögnen bara gled ut ur munnen och jag kunde inte stoppa den.
Det var pinsamt. Och min dejt satt där,
och som du kan tänka dig slutade kvällen snabbt.
Han lämnade mig utanför restaurangen och jag kände mig så falsk.
Vem lämnade dig utanför restaurangen?
- Min dejt. - Kan vi backa till pronomenet?
Jag var på dejt med en kille, men det är inte poängen.
- Det kan vara poängen. - Det borde det inte.
Jag är en bundsförvant. Det har jag alltid varit.
Så nu är du mer än en bundsförvant?
Det var första gången.
Det var middag och bio och det blev inte ens någon bio.
- Wow. - Vadå "wow"?
Nej, inte "wow", utan: "Wow!"
Jag trodde inte att du var intresserad av det.
Inte jag heller. Jag älskar kvinnor, det har jag alltid gjort.
- Hur länge har du lutat åt andra hållet? - Det har jag inte. Inte specifikt.
Jag kollar in häcken på snygga killar, men det är normalt.
- Det är inte onormalt. - Med Tommy... Jag vet inte.
Han är så självsäker. Han är intressant. Han har kluven haka.
- Vänta. Är det samma Tommy? - Ja. Piloten.
- Eddies vän? - Nya vän. Vi träffade honom på samma gång.
Okej. Jag tycker inte att du är falsk.
Men du är nog inte säker på dina egna känslor än.
Om det är något du måste säga till Eddie så gör du det.
När du är redo.
Ja.
Så berätta mer om den snygga piloten.
- Det var kul. - Det var det.
- Är du inte glad att du flyttade in? - Vi gjorde det innan jag flyttade in.
Ja, men nu måste inte en av oss gå.
Jag ska duscha av mig snabbt.
Vi kanske ska gå igenom lådorna och rensa ut lite.
- Vi behöver ju inga dubbletter. - Det är inga dubbletter om mina är bättre!
Vad är det där?
Du var ju cool.
Sluta, sluta, sluta.
Vad har du mer?
Vad i...
När var du nunna på halloween?
Det var inte halloween. Det är från Sisters of the Holy Order.
Var du nunna?
Nästan. Jag blev bara novis. Jag avlade aldrig de sista löftena.
Jag får minnen från mellanstadiet. Du ska väl inte piska mig med en linjal?
Bara om du ber snällt.
Hungrig? Pannkakor eller fattiga riddare?
Här är din vattenflaska.
Ingen annan får använda den.
Skulle det kännas bättre om jag tände en lampa åt dig?
Vi lämnar den här lampan på,
men knappen är här om du vill släcka.
Okej.
God natt.
Vad är det, raring?
Är det nåt som är fel?
Drömde du en mardröm?
Kanske jag ska gå tillbaka till ditt rum med dig?
Okej?
Mara, Mara! Mara! Mara!
Mara! Mara! Det är okej.
Mara. Mara!
Hej.
Alltså...
Jag ville bara säga...
att du är här tidigt.
Ja.
- Jag kom hit klockan sex. - Vi börjar inte förrän nio.
Jag gick tidigt för att undvika att inte ha sex.
- För att undvika att inte ha sex? - Ja. Hon vill göra det på morgonen.
Får jag fråga dig en sak?
- Var din familj väldigt religiös? - Vi tillhörde episkopalkyrkan, så nej.
Vi är katoliker. Latinska katoliker.
Radband, katolska skolor, bikta sig, mässan varje söndag.
Tills jag sa att det inte var min grej.
Jag trodde att det var över. Tydligen inte. Jag är hjärntvättad.
Jag har en massa uppdämd katolsk skuld som bara väntar på att aktiveras.
- Som saltkräftor. - Nej. Okej.
Så Marisol flyttade in i helgen. Började. Och allt var jättekul, lite busigt.
Christopher är bortrest ett par dagar.
Och sedan fick jag veta att hon har varit nunna!
- Nähä? Nunna? - Ja.
- Och hon har aldrig sagt det förut? - Nej!
Har hon på sig dräkten? Det skulle ju avslöja henne.
Nej, hon är inte nunna nu.
Hon var nunna, eller skulle bli. Hon avlade aldrig löftena.
- Så hon hoppade av nunneskolan? - I stort sett, ja.
- Eller blev hon relegerad? - Det var hennes val.
Så vad är problemet?
Jag kan inte titta på henne utan att vilja göra så här
i stället för andra saker.
Jag har inte kunnat, sedan jag fick veta.
- Det är därför du är så spänd. - Ja.
Jag önskar att jag kunde hjälpa till.
I vår kyrka har vi ingen skuld, vilket inte känns bra.
Du kanske ska rådfråga...
Tycker du att jag ska bikta mig? Skulle en präst få mig att må bättre?
Nej, jag tycker att du ska gå till kapten.
- Han är praktiserande katolik. - Det är sant.
Och han är aldrig dömande.
Det var ett gott råd, Buck.
Jag ska göra det. Tack.
Ja. Inga problem.
Ville du prata om nåt?
Jag ville se om du behövde hjälp.
Nej, jag är klar här. Jag ska göra mig i ordning.
Det här kanske hjälper.
Ja.
Det och en näve ibuprofen.
- Har du huvudvärk? - Snarare överallt-värk.
Hur mår den lilla?
Något har hänt henne.
I går kväll fick hon ett anfall.
Någon form av nattskräck, kanske.
Jag fick sova på golvet bredvid hennes säng.
Jag tänkte föreslå en ny madrass. Du kanske behöver en matta.
Hon har bara varit hos oss i ett dygn, men hon har inte yttrat ett enda ord.
Ett dygn är inte långt. När hon vet att hon är trygg öppnar hon sig.
Ja.
Det är det jag intalar mig.
Karen 1 nytt foto
Åh, gud. Jag måste ringa Karen.
Vad fan hände med Dennys ansikte?
Frukosten gick inte som planerat.
En flygande kaffekopp gjorde en oväntad landning.
- Hur mår han? - Han säger att han mår bra.
Det gör jag. Jag lovar. Hon menade det inte. Det är ingen fara.
Du är snäll.
- Hur många stygn? - Sju. Doktorn sa att vi hade tur.
- Han kan ha en skallfraktur. - Det syntes inget på röntgen.
Kollade de nervskador, hjärnskakning?
Ska jag hämta doktorn så att du kan fråga?
Förlåt...
- Jag önskar att jag var där. - Jag med.
- Hur gick det från flingor till stygn? - Det var pannkakor och...
Jag är inte säker.
Ena sekunden dukar Denny bordet, i nästa blöder han.
- Han försökte flytta på hennes filt. - Och det var så hon reagerade?
- Karen... - När kan du komma hem?
Snart. Jag tror att vi har mycket att prata om.
Ja.
Det har vi.
Vad ska jag säga?
Att vi måste prata, att det är för mycket.
Att det inte funkar.
Är det det vi ska säga? Det låter som början på tre olika samtal.
Vad vill vi fråga Deidra om?
Absolution?
Hen.
Jag vet, jag...
Det har inte ens gått en vecka.
Vi har ett ansvar gentemot Denny. Och mot Mara.
Det blir värre om vi väntar tills hon blir fäst vid oss.
Tror du att hon kan bli fäst vid någon?
Jag vet inte vad hon tänker. Jag önskar att jag visste.
Okej.
- Hallå. - Hej, Deidra.
Det är Henrietta Wilson.
Hon ser inte ut som systrarna på Saint Peter's Prep i Minnesota.
Hon ser ju inte ut så där nu.
- Men när jag fick se det... - Nej, nej. Jag förstår. Det gör jag.
Bildspråket från vår tro är starkt.
Det är därför det har funnits i över 2 000 år.
Jag kan inte säga att det är vår tro.
- Jag vet inte vad jag tror på. - En gång katolik, alltid katolik.
Fast jag undrar om din reaktion kan bero på att du ångrar
- att du bad henne flytta in hos dig. - Tror du det?
Du har inte pratat om henne som om du funderar på att bo ihop.
- Jag gillar henne. - Det tvivlar jag inte på.
Jag minns att du berättade
att det började bli seriöst med Christophers lärarinna.
- Anna. Ja. - Det var då du började få panikattacker.
Tror du att jag är rädd för att binda mig?
Inte när det gäller vissa saker. Militären, ditt jobb, din son.
Shannon.
Alla sjukvårdares papper måste godkännas före inlämning.
Få dem påskrivna innan ni lämnar in dem.
Det var mycket därför vi gifte oss. Kyrkan.
Hon blev gravid och vi kände oss pressade.
Jag ångrade det aldrig. Inte ens när det var dåligt
var det alltid en del av mig som älskade att vara gift med henne.
Jag ska inte tala om för dig vad du känner för Marisol. Det är bara du som vet.
Okej. Var ärlig. Som praktiserande katolik som biktar sig,
om det var du, vad skulle du göra?
Som praktiserande katolik som biktar sig, vad skulle jag göra?
Jag skulle nog bikta mig. Jag skulle inte vilja reta upp hennes ex, Herren.
Kapten Reinhardt, 205, begär ambulans till 236 Alameda.
Är det ett offer från branden?
Nej, en hund anföll en brandman!
Här!
Hej.
Brunson, hur illa är det?
- Ner till benet. - Det måste ha varit en stor hund.
- Ja. - Hon är en dobermann.
Det är mitt fel, inte hennes.
Hon var inlåst i ett rum för att hon försökte smita.
Jag försökte ta henne. Jag får skylla mig själv.
- Är hon kvar där inne? - Ja. Våra killar vet om det.
Du kan behöva en plastikkirurg.
Jag är så ledsen. Hon var hemlös.
Hon användes som kamphund, men hon är jättesnäll.
Det gick så bra. Hon gjorde framsteg.
Jag struntar i huset. Jag fattar inte att jag hade henne instängd där!
- Förlåt att jag inte fick ut henne. - Förlåt att det här hände dig!
Sir!
Herregud, Rosie!
Andas, andas.
Jag skulle ta hand om henne.
Hon skulle äntligen få trygghet hos mig.
Jag måste be dig kliva undan.
Kom.
Hon rör på sig!
Scalenusmusklerna rör sig. Hon försöker andas.
Påbörjar kompressioner.
Kom igen, Rosie.
Kom igen. Kom igen.
Hen.
Andas.
Där är hon. Där är hon!
Duktig flicka.
Tack! Tack så mycket!
- Min gulliga flicka. Tack. - Wow.
- Du ger visst inte upp? - De orden finns inte i hennes vokabulär.
Det här är allt jag kunde hitta om Maras föräldrar.
Det är många hål och jag tror att vissa uppgifter sekretessbelades
för att de gällde en minderårig.
LOS ANGELESPOLISEN
- Tack så mycket, Athena. - Är du säker på att du vill läsa det?
Du sa att du och Karen ville göra det rätta för Denny.
Inget här förändrar vad hon gjorde mot honom.
Jag vet. Jag bara...
Alla har gett upp om henne.
Jag vill inte hamna på en lång lista av folk som har svikit henne.
Inte förrän jag vet hur det blev så här.
Det stämmer att alla har svikit henne.
Jag vet inte om hon någonsin fick en chans.
Maras föräldrar. Wade och Aubrey Driskell.
De träffades i high school.
- Inte Romeo och Julia, precis. - Snarare Bonnie och Clyde.
Brottslighet sedan tonåren,
mest drogrelaterat eller drogpåverkat, och nästan alltid tillsammans.
- Dog de samma natt? - Opioidöverdos.
Sjukvårdarna uppskattade att de hade varit döda i flera timmar
innan de hittades.
- Vänta. Hur hittade sjukvårdarna dem? - Någon ringde larmcentralen.
Tryck på play när ni är redo. Jag är utanför om ni behöver nåt.
- Tack igen, Maddie. - Ja.
Larmcentralen. Vad har hänt?
Hallå? Är det någon där?
Det här är larmcentralen. Behöver du hjälp?
Jag tror att det är något fel på mina föräldrar.
- Okej. Vad är det för fel? - De somnade och nu vaknar de inte.
Okej, vännen. Vad heter du?
- Mara. - Mara, kan du din adress?
612 West Adams Street.
Okej. Sjukvårdarna kommer när som helst.
Mara, kan du säga om din mamma och pappa andas?
Lägger du handen framför deras ansikten bör du känna luft komma ut ur näsorna.
Jag känner ingenting. De andas inte.
Mara, hjälp kommer väldigt snart. Du måste bara hjälpa mig till dess.
Okej.
Mara, ser det ut som om de är skadade? Blöder de?
Nej.
Ibland tar de piller som gör dem sömniga, men de vaknar jämt.
Jag vet inte varför de inte vaknar.
Mamma, pappa, vakna! Snälla!
Snälla, vakna!
Mara tittade bara inte på när vi sov.
Hon var rädd att vi inte skulle vakna.
Hon försökte skydda oss.
Det är Marisol igen.
Hon vill veta vad jag vill ha till middag.
- Vad ska jag säga? - Sushi.
Menyn är inte problemet. Hon väntar sig att jag ska komma hem.
- Vilket du måste göra ändå? - Måste jag?
- Du bor där, liksom din son. - Ja, men han är borta i ett par dagar.
Tänk om jag kommer hem och hon vill ha...
- Du kommer att klara det. - Inte när Gud tittar.
- Tittade han inte förut? - Jo, men nu har han spioner där.
- Jag måste göra slut med henne. - Vill du det?
Nej. Jag har precis bett henne flytta in och alla grejer ligger i lådor.
Jag vet inte.
Du och Tommy gör rätt. Vara singel.
Hänga med grabbarna.
Det var en dejt.
När du och Marisol sprang på mig och Tommy.
Vi var på dejt.
Är det sant?
Är Tommy gay?
- Kom det aldrig upp när ni umgicks? - Nej. Det hade inte spelat någon roll.
Han kanske inte pratar om det, men han döljer det inte.
Så ni två var...
Vi var på en dejt. Ja.
Okej.
Är det... konstigt?
Nej. Absolut inte. Jag gillar honom också.
Inte på samma sätt som du, förstås.
Det här förändrar ingenting mellan oss.
Okej?
Bra. Det är en lättnad.
Men det spelar nog ingen roll ändå, för han dumpade mig.
Det var snabbt, till och med för dig.
Han kunde inte dumpa mig, för vi var inte tillsammans.
När vi träffade er så gjorde jag bort mig,
och han tror inte att jag är redo.
Vad tror du?
Jag kan inte sluta tänka på honom.
Vet du vad jag tycker?
Ring honom.
- Tycker du? - Ja! Han vet inte att du är en idiot.
När han lär känna dig och inser det så kommer han att älska dig, som alla gör!
- Tänk om han säger nej? - Då är han en idiot.
Överge inget förrän du vet vad det är.
Det låter som ett gott råd.
Ja.
Jag måste prata med Marisol.
Kom hit.
Kom hit!
Ring Tommy.
Jag vill inte veta vad det är i den.
Hej...
Du är hemma.
- Ja. Förlåt att jag var sen. - Det är okej.
Det var bara 12 timmar.
- Har du ätit? - Jag åt middag med min bror.
- Jag kände inte för att laga mat. - Bra. Bra.
- Jag tror att vi borde prata. - Ja, det borde vi.
Jag är bara...
Bara...
Jag vet inte ens var jag ska börja.
Jag borde ha berättat om nunnegrejen.
Varför gjorde du inte det?
Ingen man har tittat på mig på samma sätt efter att de fick veta.
Det finns två typer.
De som blir skrämda av det
och de som gillar det lite för mycket.
Det kanske finns en tredje.
Den sortens kille som bara behöver tänka.
Du behöver inte dra ut på det. Om du inte är redo för det här...
Ja, jag...
Det tror jag inte att jag är.
Än.
Det är nåt du inte vet om mig. Att gå för fort fram... Det gör jag ofta.
Jag går på känslan och huvudet får komma senare.
- Brukar det funka bra för dig? - Nästan aldrig.
Den här gången...
vill jag att det gör det.
Kan vi börja om?
Gå tillbaka till början och ta oss tid att lära känna varandra.
- Ska vi börja om? - Jag längtar tills jag flyttar ut.
Samma här.
Får jag komma in?
Får jag sitta här?
Jag kan inte föreställa mig hur svårt det måste vara för dig.
Att vara i ett främmande hus med folk du inte känner.
Jag tror att jag skulle vara rädd hela tiden.
Det är därför jag vet att du är en väldigt modig tjej.
Men jag vill att du ska veta att du inte måste vara modig hela tiden.
Att du är trygg här, även om det inte känns så än.
Så tills det gör det, får du ha den här.
Nu kan du alltid se oss...
och veta att vi är här och veta att vi är trygga.
Okej?
God natt, Mara.
God natt.
Vi ses i morgon.
- Hej. - Hej!
Tack för att du ville träffa mig.
Självklart.
Jag köpte en kaffe.
Tack.
Jag vet inte hur du tar det, så jag gissade.
Inte så där.
Det är visst mycket vi inte vet om varandra.
Nästan allt.
Jag skulle vilja ändra på det.
Först måste jag be om ursäkt för hur jag betedde mig häromkvällen.
- Du har inget att be om ursäkt för. - Jo, det har jag.
Nej. Jag åkte inte hem för att du betedde dig illa.
Jag ville inte pressa dig.
Men så som jag reagerade var inget att vara stolt över.
Noterat.
Så du sa förut att du inte tror att jag är redo.
Sanningen är att jag inte vet vad jag är redo för.
Men jag är redo för något.
Och jag tror att det kanske kan vara med dig.
- Du vet redan att jag är intresserad. - Följ med mig på min systers bröllop.
- Va? - Jag vill att du ska vara min dejt
på min systers bröllop.
- Evan. - Jag menar allvar.
Du känner hälften av alla där och hon vill träffa dig.
- Är du helt säker på det? - Ja, jag är säker.
Det blir gratis mat och jag behöver någon att dansa med.
- Okej. - Ja?
- Ja. - Bra.
- De är en halvtimme sena. Pappa? - Direkt till röstbrevlådan.
- Bucks bil är här. - Okej! Okej.
- Har Chimney sin smoking? - Jag såg inte.
Det är bra. Okej.
Hur ser jag ut?
Åh! Nej, nej, nej.
Låt honom inte komma in här. Han får inte se mig före vigseln.
- Varför är ni klädda så där? - Det var en temafest.
- Pastell och spyor? - 80-talet. Jag är Crockett, han är Tubbs.
Han är Tubbs, jag är Crockett. Och det här är inte min spya, tror jag.
Kan ni byta om? Ni är mer än en halvtimme sena.
Var är Chimney?
Det är komplicerat.
Översättning: Annie Nilsson