Et jordskjelv på styrke 7,2 rammet LA-området.
250000 hjem står uten strøm, og de fleste trenger...
Trafikklysene er slått ut, så det er risikabelt å kjøre.
Alle hjelpelinjer er opptatt.
Ikke ring alarmsentralen hvis det ikke er en virkelig nødssituasjon.
Det er ikke unntakstilstand. Det er uansett ulovlig å skyte inntrengere.
Alarmsentralen. Dessverre. Vi kan ikke lete etter katten din.
Sett ut en boks med tunfisk. Alarmsentralen, hva gjelder det?
Vi har rapporter om plyndrere på Big 5 ved Wilshire og San Vicente.
Fins det to Wilshire og San Vicente? Ikke legg på!
Jeg burde ikke gjøre dette. Folks liv står på spill.
Det er stressende selv på normale dager.
Sorter bort unødvendige samtaler, og send nødssituasjonene videre.
Du klarer dette.
- Alarmsentralen, hva gjelder det? - Jeg trenger ambulanse.
- Hva gjelder det? - Min kone.
Hun er i 32. uke, og hun fikk veer for en time siden.
- Hva var navnet? - Drew Hudson. Hun heter Ainsley.
32 uker er ikke farlig tidlig.
Sjekk hvor ofte hun har sammentrekninger.
- Jeg trenger en ambulanse! - Så fort jeg har en ledig...
- Dere er jo alarmsentralen! - Ressursene våre trengs i hele byen.
- Jeg trenger hjelp! - Den kommer ikke.
Det kommer ikke hjelp, Drew. Men det skal gå bra.
Jeg er sykepleier og har forløst mange barn.
- Jeg kan fortelle hva du gjør. - Nei, det kan du ikke.
Hun er bevisstløs.
Vi var på vei til sykehuset da det andre skjelvet kom. Hun falt.
Babyen var på vei.
- Hvor har hun skadet seg? - I hodet. Det blør.
- Er det mye blod? - Nei. En del. Ikke så mye.
- Puster hun? - Svakt, men ja.
- Hvor er hun nå? - Jeg la henne på sofaen.
Hun må ikke ligge på ryggen. Kan du legge henne over på venstre side?
Sørg for at hodet er høyt. Hun og barnet trenger luft.
Når kan noen komme?
Det tar nok minst én time.
Du skulle kjøre Ainsley til sykehuset da skjelvet kom?
- Hvilket sykehus? - Montebello Presbyterian.
- Skal jeg kjøre dit? - Trafikklysene er av.
- Her er det kork. - Vent.
- Hvis ikke vi kan få ambulanse ut... - ...får den som ringer dra til dem.
Hør nøye etter, Drew. Du skal få Ainsley til bilen din.
Hun må ligge på venstre side med hodet høyt.
- Skal jeg få henne til sykehuset? - Nei.
Jeg sender deg til en brann.
Kaptein! Det er alarmsentralen!
Dette er kaptein Martinez.
Det er Maddie Kendall. Et ungt par i en Passat kommer dit.
Kvinnen er gravid og bevisstløs. Veene har begynt.
De trenger virkelig et mirakel.
Vi kan ha noen igjen. Jeg ser dem.
Paramedicer!
- Vi gir behandling og transport. - Takk, kaptein.
- Takk. - Utmerket jobbet!
Alarmsentralen, hva gjelder det?
Det siste skjelvet var på 4,9. 16 etterskjelv til nå.
Vurder nye skader, og skriv en rapport om bygningens tilstand.
Ring folkene dine, og oppdater meg.
- Ingen sier noe om datteren min. - Letingen fortsetter.
- Vi sier fra så fort vi vet noe. - La meg gå inn selv og lete.
Da må vi nok redde deg også. Familien din trenger deg nå.
- De trenger datteren min! - Dette blir en lang natt.
Vis meg hvem som er igjen der inne.
GPS ser ut til å fungere, men 118 mistet kontakten med en brannmann.
Hen? Hører du meg?
- Henrietta Wilson? Hører du meg? - Jeg ser noe.
Det er ei lomme på en drøy meter. Jeg ser henne ikke.
Hen! Hører du meg?!
Kaptein. Vi har henne på GPS-en. Hun beveger seg ikke.
Hun ser ut til å være tre meter nede der borte. I den raste delen.
Resten kan falle ned over henne hvis vi gjør dette feil.
Vi går sakte ned.
- Ikke for sakte. Hun er der, Chim. - Oppfattet.
Sånn. Det går flott.
- Du har vel gjort dette før? - Ja.
Det var det jeg studerte på Designhøyskolen.
Beklager. Jeg tyr til sarkasmer i nødssituasjoner.
Jeg forstår deg.
- Jeg har deg. - Greit.
- Ligger han fremdeles på fortauet? - Nei.
Vi skal uansett ikke ut på den siden.
Fort nå, før det neste etterskjelvet kommer.
Hva mener du med "neste etterskjelv"?
Kom.
Sånn, ja.
Du klarer deg.
- Han er like bak deg. - Greit.
Nå tuller du. Her kommer vi ikke ut.
Hva gjør vi nå?
- Vi må opp igjen. - Opp?
Dette er kaptein Nash. Rapporter.
Diaz og Buckley har det bra, Cap.
Castillo og Jackson her.
Paulson, Marcus og Riley her.
Chimney her.
Hen? Hører du oss? Hen?
Kpt. Nash til Henrietta Wilson. Hører du meg?
- Er det en av vennene deres? - Vi fortsetter.
Bobby!
Buck! Chim? Hjelp! Bobby! Buck!
Er det noen her nede?
Hallo?
- 221, ikke sant? - Ja. Russ.
Hen fra 118. Hvor er radioen din? Min er herpa.
Jeg har ingen. Det var ikke min vakt.
- Herregud. Du hadde fri i dag. - Det var ikke noe nytt på Netflix.
Det må være en jekk i en av bilene.
Ikke sløs bort kreftene eller tiden din.
- Vi må begge to ut herfra. Greit? - Nei, ikke jeg.
Bekkenfraktur og ustabil brystkasse.
Selv ikke jeg kunne reddet meg, og jeg er flink.
- Men jeg er kanskje bedre. - Jaså?
Hold ut, Russ.
Jeg overlever ikke i 20 minutter.
Hjelpen kommer ikke hit i tide. Gi meg utstyret mitt.
Morfinet. Gi meg en stor dose.
Fanken heller, gi meg tre av dem.
Du får én, så du skal ha det behagelig. Men vi gir ikke opp.
- Er du gift, Hen? - Ja.
- Jeg håper du ser mannen din igjen. - Kona.
Å ja? Jeg hadde en sånn.
Hun var alltid urolig for at jeg ikke skulle komme hjem igjen.
Så syntes hun at jeg burde slutte å komme hjem i det hele tatt.
Jeg tror hun kanskje... hadde rett.
Folkene mine er over oss. Tro meg når jeg sier...
Russ? Russ!
Fanken.
Greit. Vi har visst klart oss bra.
Ingen skader på huset, bare sprinkleranlegget.
...kommer fremdeles inn om dødsfall etter jordskjelvet.
Det er en usedvanlig krise...
Gi dere! Jeg trodde dere ryddet!
- Vi ville se på nyhetene. - Apropos usedvanlige hendelser!
Nå ber vi alle som kan se dette...
...om å bli der dere er.
Jeg ba dere om å rydde opp og gå over jordskjelvutstyret.
Gjør det nå.
Du sa at huset klarte seg.
Hvorfor er bøkene viktigere enn mamma?
Hva sa du?
Hør på meg.
Jeg har vært urolig for moren din siden før du ble født.
Sånn er det med jobben hennes.
Men hun gjør jobben sin der ute, som på alle andre dager.
Så vi skal ikke se for oss det verste.
Vi må tro at hun har det bra og være glade når hun kommer hjem.
Denne dagen er ikke som alle andre.
Kom igjen nå.
Hent en genser og jordskjelvutstyret.
- Skal vi lete etter mamma? - Dere skal i bilen på fem sekunder!
- Alarmsentralen, hva gjelder det? - Jeg eier en matbutikk!
Noen må komme hit før alt kommer ut av styring!
- Ta det rolig. - LA-politiet. Dere må rygge!
Hold hendene så vi kan se dem.
Det er ikke vi som skyter!
Gudskjelov. De er gale!
- Har du lisens for den? - Ja, jeg har alle papirene.
- Dere kan ikke alltid være her. - Nå er vi her. Hva foregår?
De prøvde å plyndre butikken min! Jeg trodde at folk var anstendige, -
- men de tror alt er gratis under et jordskjelv.
Hei, Joe. Pleier plyndrere å ta med tyvegodset til kassa?
- Jeg tok de tingene med dit. - Ville du rydde opp etter skytingen?
Hvor mye tar du for vannet?
- 14,99 dollar. - Løgner!
Rygg unna!
- Hvor mye krevde han for vannet? - 100 dollar.
- Tilbud og etterspørsel. - Kjenner du til Prisloven?
Ifølge den har drittsekker som deg -
- forbud mot å øke prisen med mer enn ti prosent...
- ...når det er unntakstilstand. - Er det unntakstilstand?
Det ble erklært før lunsj i dag, hvis du merket det.
To eller tre personer kjøper alt hvis jeg ikke setter opp prisen!
Med høyere pris får alle en sjanse.
Så du tenker på medmenneskene dine når du flår dem?
De trengte seg ikke inn. Det står "åpent".
Du er ikke offeret. Du er det motsatte.
Det er mennesker i nød.
Det er krise i byen, og du tenker bare på å fylle lommene dine.
- Jeg har rett til å... - Du har nå et valg.
Jeg kan anmelde bruddet på Prisloven. Ett års fengsel.
Eller så kan vi overse lovbruddet -
- og kanskje finne et annet arrangement.
- Hva da? - Det kan du si meg.
Kanskje det. Jeg vet ikke. Som du sa, en liten prisøkning.
10 prosent?
10 prosent rabatt?
20 prosent.
50 prosent på alt i butikken.
Nå begynner det å ligne noe.
Ja vel, folkens! I dag er det halv pris!
Det er en glede å gjøre forretninger med deg.
Hei. LA-brannvesenet?
- Ja. Bill Jenks. - Maddie Buckley.
- Vet du hva som foregår på hotellet? - Bare det som var i nyhetene. Kaos.
Noen er savnet etter etterskjelvet.
Broren min kan være der.
- Vet du om noen fra 118. er savnet? - Nei, dessverre.
Jeg sier fra til deg hvis jeg hører noe.
Vær så snill, vær uskadd!
Vær så snill, tekst meg når du leser dette, så jeg vet det går bra.
Sånn, ja.
Det er en utgang i trappa i nord.
Hva om den er blokkert? Hvorfor ikke en stige til et vindu?
For risikabelt. Bygningen heller. Vi skal få deg ut, Abby.
- Ali. - Hva?
- Du kalte meg Abby. Jeg heter Ali. - Akkurat. Beklager.
Abby er min... Det er komplisert.
- Det er det alltid. - Hun reiser rundt i Europa.
For første gang er jeg glad hun er borte. Da slipper jeg å uroe meg.
Det virker hyggelig å ha noen å uroe seg for.
Jeg jobber bare.
Hva er det? Klokka er over fem.
Det har ikke sinket oss.
- Vent litt. - Hjelp! Er det noen der?
Hørte dere det?
Hjelp! Er det noen der?
Jeg visste at hjelpen ville komme.
Vi skal hjelpe deg. Ikke rør deg. Bare slapp av.
Du må ligge mest mulig stille. Vi snur ham.
På tre. Én, to, tre!
- Jeg har gjort på meg. - Glem det.
Det er ikke min beste stund.
Kan du vrikke på tærne?
Ingen følelse. Ingen kontroll over blæra.
Ryggmargsskade. Han må flyttes nå.
Vi har ingen båre, og hver millimeter teller.
- Ser du noe? - Hva med dette?
Et strykebrett.
Det funker. Hvordan får vi ham ned trappa?
Kanskje vi ikke bruker den.
- Det er ikke brokker som sperrer. - Ingen heis heller.
Hva tror vi at den veier?
1,1 tonn? 1,4 tonn?
- Jeg liker sjansene våre. - Ja.
Fordømt.
Hei, vennen min. Det er meg. Jeg...
Jeg ville bare si at jeg...
Skulle ønske jeg kunne love at jeg kommer hjem i kveld, men...
Men da du tok meg tilbake, lovet jeg aldri å lyve for deg igjen.
Og vennen min...
...det ser ikke så bra ut for meg akkurat nå.
Jeg elsker deg.
Jeg er så glad i deg og Denny.
Og hva som enn skjer...
...så skal du vite at jeg ikke ga opp.
At jeg kjempet. Jeg kjempet til siste slutt!
Jeg kjempet for å komme hjem til deg!
Hei!
Skaff hjelp, Lassie!
Greit. Slutt med det.
"Paisley".
Greit. Vis meg veien ut, Paisley.
- Så kirken gjør dette? - Ja, mange trenger hjelp nå.
Alle slapp ikke unna med knuste glass og ei veltet bokhylle.
- Mamma er ikke her. - Nei, det er hun ikke.
- Hvorfor er da vi her? - For å hjelpe til. Greit?
Familien Grant! Så hyggelig å se dere.
- Hei, miss Lorna. - Kom hit.
Harry.
- Athena jobber vel? - Ja, det vet du.
- Jeg skal sette dere i arbeid. - Det er derfor vi er her.
Takk.
- Går det bra? - Mamma sa "kirken".
Der er dit skal man gå når noe er galt.
Så du leter etter moren din?
Jeg skulle vente her til hun fant meg.
Kanskje hun ikke finner deg her inne. Vi kan gå bort dit.
Du kan se dørene derfra også. Og jeg venter sammen med deg.
Jeg er også urolig for moren min.
Du og Athena har vært så flinke med dem.
- De er herlige barn. - De ligner på moren.
Du skal også ha noe av æren.
Du er bekymret.
Vi har ikke klart å få tak i Athena i hele dag.
Jeg prøver å være sterk for ungenes skyld.
Få dem til ikke å tenke for mye.
- Får jeg be sammen med deg? - Ja.
Kom.
Hvordan går det, Batari?
Hvordan har du det?
- Jeg er ikke død ennå. - Nei.
Det går flott! Dere er nesten framme.
2,5 meter til, Buck.
Greit.
- Kom ned, Buck. - Jeg kommer.
- Er du klar? - Greit.
Dette går bra.
Vibrerer bygningen?
Herregud!
Eddie! Spark opp den døra.
- Søk dekning! - Herregud.
- Fort deg, Buck! - Nå kommer vi.
Jeg sa jo at jeg likte sjansene våre.
- Gikk det bra, Cap? - Ja.
- Gikk det bra? - Ja.
- Nå er vi tilbake der vi begynte. - Da må vi begynne på nytt.
Kaptein Nash. Dette er Wilsons GPS.
Det har vært bevegelser.
- Hun er på den andre siden av oss. - Ja, men hvor skal hun?
Hvor gikk du, Paisley?
Kat? Herregud.
Jeg har lett etter deg, vennen min. Er du skadet?
- Nei, men jeg falt. - Det gjorde jeg også.
Se her.
Se hva jeg har.
Sånn, ja. Det er mye bedre.
Kom.
Søylene på sørsiden i P-huset står ennå. Hun kom dit.
- Sørsiden i parkeringshuset? - Vi gikk inn fra feil side.
Vi skal sørover. Sørsiden i parkeringshuset.
Dette er kaptein Nash. Jeg trenger trykkluftbor, diamantsager -
- og alt av utstyr og hjelpende hender.
Vi skal til hjørnet sør i parkeringshuset, nivå B3.
Nei. Ingeniørene har advart mot et mulig sammenbrudd.
- Vi må begynne å evakuere. - En brannkonstabel er fanget der.
Jeg beklager. Dette er en ordre.
Greit. Evakuer. Fort!
Alle skal ut. Kom igjen! Dere skal opp og ut.
Dere skal opp i sikkerhet. Kom igjen.
Vi kan ikke forlate Hen. Hun ville stilt opp.
Jeg vet det. Jeg kan ikke be noen andre om å trosse en ordre.
Hvorfor går de ut? Datteren vår er der. Jeg går inn.
- Sir. - Nei! Nei!
- Du må gå tilbake. - Nei! Slipp meg inn!
Hva skal du gjøre når vi har fått sparken?
Vi skulle ut av bygget. Vi tar bare en annen vei.
En omvei til nederst i parkeringshuset?
- Det er et valg. - Gå forsiktig.
- Hen? - Hen? Hører du oss?
Tror du at rampen er på motsatt side av veggen?
Den burde være der.
Så det eneste mellom oss og Hen er det der.
Vi klarer dette. Du og jeg, Chim. Uten noe tungt utstyrt.
Bare blåbær.
La oss se hva vi finner.
Chim. Jeg har nøkkelskapet.
- La oss se hva vi har. - Greit.
Vi tar dem. Kom. La oss se hva vi har her.
- Jeg har en, Cap. - Bra. Fortsett.
- Greit. Her er det jekk og verktøy. - Her er det en til.
La oss se hva du kan finne, Chim.
Verktøykasse og jekk.
Her er litt tau.
Kaptein! Dette må du se.
- Tenker du det jeg tenker? - Kjettinger.
Greit.
Forsiktig framover, Chim.
Den kommer.
Det går bra. Fortsett, Chim.
- Hvordan ser det ut? - Bra.
- Hva skjedde? - Kjedet brast.
- Har vi noe mer? - Nei.
Men vi kan nok presse den ut resten av veien.
- Da kom vi akkurat i tide! - De skulle visst more seg uten oss.
Vi hørte at dere trengte utstyr her nede.
Dere vet at dere trosser ordrer?
De skal få refsen de fortjener når vi er ferdige her nede.
Du må visst gi deg selv også refs.
Jeg vurderer det. Folkene dine er veldig overbevisende og iherdige.
Ett forsøk, kaptein.
Uansett så kommer ingen for å redde oss.
Fortsett, så vi får bort alt.
Klart. Vi må støtte det opp her.
Rett fram!
- Sånn, ja! - Rydd unna!
Tre, to, én.
Hen? Er du der?
Hun kommer ut.
- Hei, karer! - Nå skal vi få deg ut.
- Vi har deg. - Kom igjen.
Forsiktig.
Hollywood Palm er evakuert.
Alle fra 118 er trygge.
Takk! Takk!
Alarmsentralen. Hva gjelder det?
Det er et lys på himmelen, som en glødende sky. Har noe nytt skjedd?
Er det strøm der du er?
Nei, ikke her. Ikke noe lys på flere kilometer.
Jeg tror du ser Melkeveien.
Byen pleier å være så lys at man ikke kan se den.
Jøss! Nå føler jeg meg... Beklager at jeg forstyrret deg.
- Dere må være veldig opptatte. - Ja, det var litt av en dag.
Takk, alle sammen.
Takk!
Nå har vi dekning.
MADDIE: GLR DET BRA?
BUCK: ALT I ORDEN. OG MED DEG?
MADDIE: JA, JEG KLARTE MEG.
BUCK: JEG ER STOLT AV DEG.
- Det dufter godt. - Du kjenner jo meg.
- Hei! Hvordan har mannen min det? - Jeg må treffe deg.
I like måte. Men ungene må ha mat, og veiene er ødelagt.
Jeg må treffe deg. Kan du komme utenfor?
- Kom du helt hit? - Jeg kunnet spasert om jeg måtte.
- Hei. - Hei.
Jeg ville banke på, men det fins bedre tider for å treffe barna.
Ja, det er nok best sånn. Hvordan var dagen din, skatt?
Å, omtrent som vanlig. Jeg liker antrekket ditt.
- Jeg var urolig for deg i hele dag. - Og jeg var urolig for deg.
Det var godt å ha noe så viktig å uroe seg for.
Jeg måtte slite for å fokusere på jobben. Det er lenge siden sist.
Unnskyld meg. Hva er alt dette tullet?
Jeg heter Bobby. Vi møttes på Hens fest.
Bobby ville bare se til meg.
Og så lar du ham stå her ute?
- Kom inn, Bobby. - Nei takk.
- Kanskje en annen gang. - Jeg har alt dekket på til deg.
Og... ungene gleder seg til å treffe deg.
Tekst: Tor Hundstad www.sdimedia.com