Greit. Nå er det offisielt like sikkert som Fort Knox!
- Er det for mye? - Tre bevegelsessensorer i stua?
Kanskje for å hindre Tom Cruise i å stjele halsbåndet ditt.
- "Mission Impossible"? - Jeg har ikke sett den.
- Kanskje vi kan ta av hengslene. - Den må passe. Jeg målte dobbelt.
- Kan dere ikke snu den? - Da glir pizzaen av.
- Har dere pizza på sofaen? - På plasten!
Beklager. Du viste meg sikkerhetsappen.
Du kan sjekke alt her.
Du kan også se det i telefonen hvis du ikke er hjemme.
Flott! Jeg ser at det er ismaskinen hvis jeg hører en lyd midt på natta.
Takk for hjelpen!
- Ingen årsak. Tallerkene? - Benkeplata på kjøkkenet.
- Øl? - Også kjøkkenet. Kjøleskapet.
- Han er så søt. - Det får han ofte høre.
- Du skulle sett gutten hans. - Har Chimney barn?
Nei, jeg trodde du mente...
Chimney?
Alarmsentralen, hva gjelder det?
Det er Taylor Kelly fra trafikkrapporten!
Og vi styrter!
Dukk!
- Forsvinn! - Hold dem på avstand.
Piloten ser ut til å ha prøvd å lande på enga.
- Han kom nær. - Ikke nær nok. Flytt dere!
Vi sprer oss. Bak tribunene. Kan du få slått av motoren?
Jeg er redd for en dynamisk rulling. Når vi drar ut folk, -
- kan det velte og rotorbladene knekke.
Da blir flygende steiner det minste problemet.
- Få henne ut! - Greit.
Hold armene rundt meg.
Vi må balansere det!
- Jeg er ute. - På tre. Én, to, tre!
Vi kan fjerne denne.
- Hvordan har du det? - Jeg vet ikke helt.
- Har Trent det bra? - Piloten vil klare seg.
Gjør meg en tjeneste. Si: "På vei 405 er hastigheten under 8 km/t," -
- "så morgentrafikken er tett."
Jeg kjenner den stemmen. Taylor Kelly, fra nyhetene.
- Det er meg. - Oi.
Det er snålt å høre den stemmen fra et ansikt.
Takk?
Du har hjulpet meg oftere enn du aner i trafikken.
Du bør nok ta Uber i morgen.
For rettferdighet og fred i verden, og at våre ledere blir opplyst...
- ...ber vi til Gud. - Herre, hør vår bønn.
Og for at Brook Nashs sjel skal få hvile, ber vi til Herren.
Herre, hør vår bønn.
Hun skulle fylt 13 i dag.
Er det vanskelig å forene det med det bildet du har av henne?
Ja, spesielt på fødselsdagene.
Brooks' siste skolearbeid var å fortelle om faren. Helten.
Hun var så stolt av meg.
Hun er stolt nå.
Det håper jeg virkelig, pater.
Dette er fantastisk. Vi må filme alt.
Livet på brannvesenet.
Herregud, si at de har en dalmatiner her!
Unnskyld meg.
- Jeg heter Taylor Kelly. - Jeg vet hvem du er.
Men hva gjør du her? Ikke film her.
- Hvorfor ikke? - Fordi det er uhøflig.
Å, de har ikke ringt ennå?
- Hvem da? - Brannmesteren er i telefonen.
Taylor Kelly? Hva gjør du her?
Kall meg Taylor. Har du savnet meg?
Morgenen var annerledes uten deg.
Hvordan går det? Noen ettervirkninger etter styrten?
Jeg har det flott, takket være dere. Det er derfor jeg er her.
Dere var utrolige.
Jeg vil gjøre et innslag om stasjonen og alle heltene her.
- Du jobber med trafikkrapporter. - Jeg ville prøve å jobbe på jorden.
Utnytte den nye berømmelsen. Ei lur jente.
Jeg vil spørre hvorfor dere valgte dette. Hvordan det er å møte døden?
- Du omkom vel nesten, Howie? - Jeg blir kalt Chimney.
- Det har vel en historie? - Ikke en som passer på tv.
Du imponerte nok brannmesteren. Full tilgang til alt.
Historien deres er i gode hender. Dere blir berømte.
- Fortell om dette. - Det bordet handler om kjærlighet.
Det er takknemlighetstegn fra dem vi har hjulpet.
- De baker ting og gir oss kort. - Og karbohydrater. Flott!
- Dette holder oss i gang. - Kjærlighet.
- Og karbohydratene! - Og dem.
Hvorfor ville jeg bli brannmann? Et godt spørsmål.
Det korte svaret er at jeg ble skutt.
Jeg falt liksom bare inn i det.
Jeg savner kameratskapet i Hæren.
Å jobbe tett sammen. Men det fins ingen bedre lag enn dette.
Alle guttunger vil jo bli brannmenn.
Særlig en sexy brannmann. Vær så god.
Kula var ikke ment for meg.
Jeg var 16 år og gikk hjem fra skolen. Da hørte jeg flere skudd.
Så følte jeg en skarp smerte som slengte meg i bakken.
Et slengskudd gikk inn i ryggen, igjennom en nyre -
- og var borti aorta.
Jeg var døende.
Noen ropte: "Ring alarmsentralen!"
Noen gjorde det. Plutselig lå jeg i en ambulanse.
To paramedicer behandlet meg og ba meg om å holde ut.
Kunnskapene deres reddet meg fra døden. Men omsorgen deres...
...holdt meg i live.
Få se om vi får tak i ham.
Kan vi snakke litt, kaptein Nash?
Hør etter, stasjon 118.
En ung mann med pustevansker.
- Alarmsentralen, hva foregår? - Hallo?
Dette er Sandy fra Sandys eksotiske dyr.
En herre her er ikke frisk.
- Hva er problemet? - Vi hadde en spisekonkurranse.
Han har det ikke så bra.
- En mann skal bli kvalt? - Gregory vil ikke ha hjelp nå.
Unnskyld meg.
Lurer på hvor mange han har spist. Joey tok 74 pølser på ti minutter.
Unnskyld! Nekter du behandling?
Herregud! Er den din?
Det er Claude. Hovedpremien.
Flytt dere!
- Få vekk bord og stoler. - Dere også. Unna!
- Gjør klar defibrillatoren. - Luftveiene tilstoppes.
- Konkurrerte de i å spise pepper? - Nei, proteiner.
Pulsen begynner...
- Gresshopper! - Nei, sirisser.
De spise det Claude spiser. Det virket morsomt.
- Pulsen blir stadig svakere. - Begynn med kompresjoner.
Han får ikke luft. Jeg prøver med noe. Gi meg tangen!
- Kom igjen. - Herregud!
Jeg har den.
- Han er tilbake! - Han har sinusrytme. Løft ham opp.
Prøv å puste.
Alt dette for en øgle?
En varan og 500 dollar. Og jeg tapte nettopp!
- Ja, det gjorde du. - Nesten.
Kakerlakker!
- Spis kakerlakkene. - Ja, spis dem.
Du blir visst hos meg, Claude.
Han liker deg visst. Han liker rødtopper. Kom.
- Jeg liker henne ikke. - Inntrengningen?
Jeg liker ikke kameraer på brannstasjonen.
- Jobben blir vanskeligere å gjøre. - Det er kameraer overalt nå.
Kroppskameraer, mobilkameraer, overvåkningsvideoer. Storebror!
- Jeg er mer redd for lillesøster. - Skal du på tv?
Liker ikke May ribbe?
Det kan ha noe med historien du fortalte å gjøre.
Nei da, det er en dum slankekur.
- Jeg sa det var unødvendig. - Hvorfor slanker hun seg?
Det første skoleballet. Kjolejakten var storslagen.
Hva syns dere? Pappa syntes at den første var for utringet.
- Ja, jeg kunne nesten se navlen din. - Nei da!
Den er perfekt. Akkurat som deg. Eller hva, Bobby?
- Ja, du er vakker. - Da har vi en vinner.
Jeg har et morgenskift, så jeg må dra hjem og sove.
- Men jeg vil se alle bildene. - God natt, Bobby.
Jeg følger deg ut.
Bobby. Vent!
Beklager. Jeg tenkte ikke på hvor vanskelig det ville være for deg.
Vær så snill, ikke gjør det. Ikke ha dårlig samvittighet for dette.
Du har to herlige barn med milepæler foran seg.
Nyt dem uten å uroe deg for meg.
Jeg kan da gjøre begge deler.
Fleroppgavekjøring er en av mange evner.
Kom.
- Vil du ikke komme inn igjen? - Jeg bør få meg søvn.
Det er snart i morgen tidlig.
- God natt. - God natt.
Nå er det tid for posering! Hvem vinner?
Se på de smale midjene, de brede skuldrene og eksplosive lårmusklene!
For mye for en mann? Det avgjør dere!
Dobbel biceps.
Sidebryst.
Biceps bakfra.
Alarmsentralen.
Sand og svette-konkurransen her. En deltaker sitter fast.
- Fast i hva? - En dobbel bicepsposering.
LA-brannvesenet. Gå unna!
- Hva i helsike...? - Film videre.
- Det er nok ekstrem hyponatremi. - Han har fått krampe.
Jeg heter Charlie.
- Når drakk du sist? - I går ettermiddag.
- Renset du kroppen til konkurransen? - Ja, så venene skulle stå fram.
Du har for lite kalium og natrium. Derfor får du krampe.
Du må svare på noe før vi gjør noe.
- Tar du noe? - Ikke steroider. Jeg er dopfri.
Dere må rygge unna. Få vekk kameraet.
- Kapteinen må ha plass til å jobbe. - Jeg jobber også.
Nyrene kan svikte hvis du doper deg og vi gir deg saltløsning.
- Jeg tar steroider. - Tar du noe mer?
- Jeg tok urindrivende i går. - Det forklarer det lave blodtrykket.
Da tar vi ham med oss.
På tre. Er dere klare? Én, to tre.
- Klarer jeg meg? - Ja.
Han burde få et trofé for å posere så lenge.
Vi vil ha noen ord fra deg.
Greit: Slutt å filme mennesker i nød.
Alle vi tjener, må stole på oss. Ellers skjer det feil.
Det skal vi bruke!
Ikke gjør det.
Det var ikke noe.
Er han alltid så irritabel?
Kapteinen? Nei.
Han kjefter litt. Men han er en av gutta når bjella ringer.
- Han liker meg ikke. - Du som er så hyggelig?
Jeg prøver.
Kapteinen er ikke irritabel. Han kjenner deg bare ikke ennå.
Han slokker branner hele dagen.
Vi andre må bare være én ting av gangen.
I jobben hans må han være alt.
Han inspirerer meg hver dag.
Jeg prøver å få ham i rampelyset.
Alle dere ubesungne helter. Fortelle historien deres!
Vi er ikke historien for ham.
Vi skal bare sørge for at ingen historier slutter for tidlig.
Alarmsentralen, hva gjelder det?
- Er det noen der? - Jeg beklager. Jeg...
Er det en nødssituasjon? Trenger du hjelp?
Fortell meg hvor du er.
Hvis du er redd noen hører deg... hvis du ikke er alene -
- så lat som om du snakker med en annen.
En venn. En telefonselger.
Som om du bestiller en pizza! Gi meg adressen, så kommer hjelpen.
Beklager. Feil nummer.
- God morgen, Sue. - Går det bra?
Jeg er bare trøtt. Jeg har ikke sovet så godt.
Du er et flott tilskudd til laget.
Jeg er imponert over hvor god du er. Iblant glemmer jeg at du er ny.
- Beklager. Har jeg gjort noe galt? - Slett ikke.
Men jeg er urolig. Du er trøtt og skvetten.
Jobben kan være stressende. Du skal vite at vi har ressurser -
- hvis du har problemer med å håndtere stresset.
- Det er ikke flaut å be om hjelp. - Det er ikke jobben.
Akkurat nå er det jobben.
Det minner meg om livet mitt og ekteskapet mitt.
- Kom samtalen litt for nær? - Hun ville ikke....
Hun kunne ikke snakke, og jeg hørte henne gråte.
Jeg visste hva det var, men hun nektet meg å hjelpe.
Jeg burde sagt at alt ville gå bra. At hun bare kunne forlate ham -
- og ikke leve i redsel.
Men det er ikke sant.
Jeg rømte 400 mil, men det føles ikke langt nok.
Leiligheten min er en festning. Jeg har et baseballtre ved senga.
Likevel føler jeg meg ikke trygg. Som om jeg aldri fikk reist meg.
Men det gjorde du! Du kom deg vekk.
Tanken på det har sikkert virket umulig iblant.
Likevel er du her.
Stol på deg selv, og fortsett framover.
Det har hjulpet deg så lenge. Det vil hjelpe deg resten av veien.
Nye ting! Det er bra saker når de kommer i plast.
Kunne dere selv ikke legge igjen smuler? Er det sjokolade?
Karamell med nøtter.
Du ville likt disse. De er så deilige.
Jeg beklager at du måtte se dette. Den 21. timen av 24-timersvakten.
Vi blir ganske griske her da.
Stasjon 118.
- Hvor er kaptein Nash? - Dette er bare en medisinsk sak.
Han vil ikke snakke med deg.
Jeg har fått nok av å rapportere om trafikken. Kom!
Kaptein Nash. Du har ikke høye tanker om meg. Du har unngått meg.
Men jeg har bare ett mål her:
Å fortelle en sann historie om stasjonen din.
Du kan få en sann historie. Sannheten er overalt.
Den er i denne servietten.
- Unnskyld? - Hver brødsmule er et univers.
- Jo mer du zoomer, jo mer ser du. - Er han rusa?
Jeg tror de alle er rusa.
Dette er sjokoladesmuler og hele verdener samtidig.
Fanken. Det var narko i sjokoladekakene.
Du tok vel ikke en?
Ser jeg ut som jeg spiser karameller? Fortsett.
Det er sprøtt med allergiene nå.
Du også? Men det var ingen advarsel i dag.
Er det noen ny type i dag? Pollen?
- En ny type pollen? - Merker du ikke noe, Chim?
- Nei. - Jeg kan se pollenet.
Jeg hører det.
Det er latterlig! Det var hun som jukset.
Hun er minst 11!
- Vis fødselsattesten hennes! - Rolig, ellers pågripes du.
Dette var selvforsvar! Eksmannen min er advokat.
Han må hente datteren din.
Offeret er der borte.
Det er akutt. Hvem drar til Aruba på denne årstiden?
- Unnskyld meg. - Jeg må til plastikkirurgen min.
Vi tar det viktigste først.
Adrenalinet gjør at du ikke har besvimt. Så sett deg forsiktig.
Legg på røret. Takk.
Diaz, Buckley! Kom!
Krympet skjønnhetsdronningene, eller er vi kjemper?
Ikke pågrip meg. Jeg betaler legeregningene.
Jeg droppet P-pillene på grunn av overgangsalderen.
Hormonene går amok!
- Gi meg skoen min! - Kom med utstyret mitt.
Han mener nok dere.
Det er de minste damene jeg har sett.
- Knøttsmå. - Unnskyld meg?
- Så små. - Henrietta!
Thena! Du dufter av kjærlighet!
Chimney! Jeg trenger deg her.
7-2-7-L-30. Jeg trenger ambulanse straks.
Beverly Wilton Hotel.
- Hvor er min...? - Laget ditt er rusa.
Se på meg. Vet dere hvor dere er?
- Vi er overalt, gutt. - De er rusa.
- Herregud, det er sjokoladekakene. - Sjokoladekaker?
Vi fikk et nytt parti i dag. Vi får så mye for tiden.
- Spiser dere sånt? Vi kaster det! - Vi er brannmenn. Alle liker oss.
Se på dette.
Ser du? Vet du hvorfor væsken stiger sånn?
- Fysikk? - Jeg gjør det om igjen.
Nei, dette må du ikke røre, Brook. Du må ikke brenne deg.
Jeg heter Taylor. Hvem er Brook?
Det er så mange lys her. Og farger.
Lys og farger og død.
- Du døde. - Døde noen?
Mistet du noen, kaptein Nash? Brook?
Hun er ikke borte. Hun er her.
Hun er høyere enn moren nå.
Om noen sekunder er hun høyere enn oss begge.
- Hun er fremdeles med deg, - Hun er alltid med meg.
Ingen svarer på brannstasjonen.
- Be alarmsentralen koble dem fra. - Det gjorde jeg.
- Hvorfor tar du den ikke ut? - Det gjør de på sykehuset.
Jeg har ringt alarmsentralen.
Hva foregår her? Jeg liker ikke dette.
- Du fikk ham til å gråte. - Bare pust.
Dere blir bra. Noen har dopet dere med et hallusinogen.
- Dere må ikke skade noen. - Den tanken liker jeg.
Athena. Hodet ditt slår som hjertet ditt.
Gjør det?
Fremdeles ikke noe svar. Vet du om Bobby spiste sjokoladekjeksene?
- Hva skjedde? - Han var høyt oppe og kom høyere.
Se på meg, og fortell en vits til!
Vi snakket og han nevnte en Brooke. Så stakk han av.
- Og dere filmer? - Hvem tror du ringte snuten?
Bobby! Det er meg.
Ta et skritt bakover og snu deg, så vi kan snakke.
- Hei! - Hei.
De tar feil om å redde liv. De vi redder, er dem vi mister.
Derfor sparer vi dem her, som fotografier.
Men dette... er nytt. Hun er så lys og levende. Ser du henne?
Nei. Du vet at det ikke er virkelig.
Min datter Brook svever bak hodet ditt.
Det høres sprøtt ut, men jeg vil sveve bort med henne i alle fargene.
Det er ikke virkelig.
Men det er kanskje nok.
Nok til at du kan ta avskjed.
Til å høre henne si at alt er i orden.
Så i morgen, når hodet og blikket ditt er klart, -
- kan du huske at du fikk et glimt av det vi har rundt oss.
Hun er rett der!
Her og nå. Du er virkelig. Det er jeg også.
Vi kan være virkelige sammen.
- Hvordan har brannsjefen det? - Han er i godt humør, tross alt.
Analysen viste at det var sjokoladekakene.
- LSD. - Vet de hvem det var?
De tror det var en spøk.
Fordi det er morsomt å forgifte brannmenn?
Jeg skjønner ikke poenget.
Taylor Kellys innslag om oss blir sendt i morgen.
Brannmenn ble dopet mot sin vilje. Nyheter kl. 23.
Ikke kast bort noe uro på den kvinnen.
Kameraet lyver ikke, uansett hvordan hun vinkler det.
Seerne ser det jeg ser.
En god mann som har hatt det tungt, men kom gjennom det.
En som risikerer alt for andre trass i alt han har tapt.
De vil se en helt.
Jeg er en misbruker som har vært edru i knapt tre dager.
- Jeg føler meg som en fiasko. - Du ble bare lurt.
Nei, jeg føler meg mislykket fordi jeg ønsker å ruse meg igjen.
Det føltes godt.
Jeg følte meg fri. Uten smertene. Som om de tilhørte en annen.
Jeg ville slippe å føle noe hvis jeg kunne sveve.
Men etterpå så du ut til å føle alt.
Ja, virkeligheten tar en igjen. Ellers ville ingen blitt edru.
- Men du er vel det? - Ja.
Men det gjør vondt.
Jeg går på møtene og i kirken. Jeg prøver.
Jeg føler en så tung vekt iblant når jeg er edru.
Jeg vet ikke hvor mye lenger jeg kan bære den.
Kanskje du bør slutte å bære den alene.
Gnistret liksom alt?
Det var mer som glitter. Verden var dekt av dugg.
Derfor er Burning Man-festival kul?
Dere ser dem hver dag. De løper inn i brennende hus, -
- drar folk ut av bilvrak og sammenraste høyhus.
De reddet denne reporteren fra et styrtet helikopter.
Hvor er kapteinen?
- Skal han ikke se på? - Han er opptatt.
Han vil heller gjøre hva som helst enn dette.
De er de modige mennene og kvinnene i LA-brannvesenet.
Etter mitt møte med døden vil jeg vise deres historie, -
- så dere kan se hva som skal til og hva det betyr å være en av dem.
Du gikk glipp av litt av et program.
- Hvor ille var det? - Ikke ille i det hele tatt.
Du var knapt med. Det var hyggelig.
Nesten en reklame for oss. De brukte ikke noe med deg eller LSD-en.
Hvorfor brukte hun ikke det?
Jeg tror hun liker meg.
Hvilken gutt vil ikke bli brannmann? En sexy brannmann?
Dyktigheten deres hindret at jeg døde, men omsorgen-
-holdt meg i live.
Alle vi tjener, må stole på oss. Ellers skjer det feil.
De var flotte. Ikke bare det medisinske.
De var anstendige mennesker.
Jeg uroer meg for dem. De er så stresset.
Jeg skulle ønske at jeg kunne lette på byrden deres.
Gi dem en dose av noe som løfter sjelen.
Som får dem til å se klart.
Butikken har stengt for lengst, men det lyser.
Er du her, Sandy?
- Er det...? - Jeg vet ikke.
En krysning. Halvveis vill, og halvveis tamkatt.
Vi får håpe at han har kontakt med den tamme siden sin.
Det er i orden.
Sandy. Sandy?
Er du sikker på dette?
Ja, ganske sikker.
Dette ser ikke trygt ut.
Jeg har befridd sinnet mitt. Så befridde jeg dem.
- Hvor mye syre tok du? - Ikke så mye. Jeg tar mikrodoser.
Nei, du makrodoserte nok hele brannstasjonen.
Jeg hadde vel oppi for mye.
Jeg ville bare gi dere litt klarsyn.
I mitt yrke kalles det en forbrytelse.
Los Angeles' innbyggere står overfor en ny, urovekkende fare.
Aedes aegypti. Mygg som har invadert de sørlige delene.
Takk for den nyheten. Nifse saker.
Vi snakket om det i studioet før sendningen.
Et øyeblikk. Jeg kommer!
- Hei! Kom inn. - Hei.
Jeg så denne og tenkte på deg.
Det er bare en innflyttingsgave.
- Ikke en bok. - En DVD. "Mission Impossible".
- Du har vel en DVD-spiller? - Ja. Og en popkornmaskin.
- Vil du se på filmen? - Ja, gjerne.
Du ser ikke ut til å måtte tenke på trafikken mer.
Hei. Nei, jeg gjør vel ikke det.
Innslaget om brannvesenet ble godt mottatt, så jeg får flere.
Ikke noe stort. Bare mygg og naboer som slåss. Men det er en begynnelse.
Jeg vil savne å høre stemmen din hver dag.
Jeg er glad på dine vegne. Og takk på vegne av Bobby.
Du brukte ikke noe av det han sa.
Det var ikke min beslutning. Jeg ble nektet å bruke det.
- Skulle du bruke det? - Visst fanken.
Men advokatene deres er nifsere enn våre. Jobben din er å redde liv.
Jeg forteller historier. Også de som skjules.
Det eneste du bryr deg om, er en tåpelig jobb.
Jeg har ønsket å bli reporter fra jeg var 14.
Jeg jobbet meg gjennom college. Var praktikant nesten uten lønn.
Jeg håpet at trafikkrapportene ville gi meg en stor sjanse. Som kom.
Denne jobben er ikke tåpelig for meg.
Du må ikke like det, men du får ikke gi meg dårlig samvittighet.
- Jeg liker det ikke. - Og jeg bryr meg ikke.
Bare få dere et rom!
- Er han her? - Ja.
Jeg har batteriene!
- Takk. - Ikke noe problem.
Jeg ba ham bruke mobilkameraet, men han er gammeldags.
- En stolt far vil ha ekte bilder. - Vil du ha noe å spise?
Nei takk.
- Harry! Ta et med søsteren din. - Løp, Bobby. Redd deg selv!
Dette ligner ikke skoleballet mitt.
- Dette er mye større. - Enn mitt også.
Jeg gruer meg for eksamensballet. Du har hørt om "ballfrieri"?
Google det! En ny grunn til at det er bra ikke å være tenåring.
- Din tur, mamma. Få det overstått. - Din tur!
Ja, nå gjør vi dette!
Sånn, ja.
Stå der. Jeg kan knipse.
Meg? Så snilt. Takk.
Dette er bra saker. Et skikkelig kamera.
En glad familie.
Vennen min? Hva hendte med armbåndet?
Det må ha falt av. Jeg fikk det av bestemor.
Her ligger det nok. Jepp!
Flott!
Få se om jeg klarer dette, May.
- Sånn. Perfekt! - Takk, Bobby.
Nå gjør vi det igjen.
- Se hit! - Vent et øyeblikk.
Nico? Kan du ta et bilde av oss alle?
- Det burde bare være familien. - Kom.
- Greit. - Still deg der.
- Greit. - Jeg advarte deg!
Tekst: Tor Hundstad www.sdimedia.com