Utrykningspersonell blir født to ganger.
Den første gangen er når de kommer til verden.
Den andre ganger er når de velger-
- å tilbringe livet med å løpe mot farene.
Å risikere alt for at du skal komme trygt hjem til dine kjære.
Jeg heter Henrietta Wilson. Dette er historien min.
Ikke vær urolig. Hun kommer!
Hva skal jeg si? Jeg har en type.
Noen leger liker golf, noen liker herreklubber -
- og noen liker Lakers-kamper.
- Jeg skal vite hva som gleder dere. - Sånn snakker en ekte pusher.
Liker hun menn? Hvem er hun?
Hvem snakker dere om?
Vi bør bestille den gode vinen hvis det går på representasjonskontoen.
Alle har skåret ned siden krakket i 2008.
Kompisene mine innenfor finans og eiendom -
- flyr på økonomiklasse og har kundemøter på gatekjøkkener.
Men ikke vi. Legemidler går bra.
Ingenting øker fortjenesten mer enn deprimerte mennesker, hva?
Du kjenner jo til medisinen, så hvorfor er den verd prisen?
Mine herrer. Vi ser en 14 prosents reduksjon i bivirkningene -
- i forhold til andre antidepressiva.
Vektøkning eller vektnedgang, søvnvansker, redusert sexlyst.
Pasientene mine vil ha generisk medisin, som er billigere.
Hvis det står mellom en rimelig pille eller ingen pille, -
- så bør du nok skrive ut generisk medisin.
Eller få pasientene til å spasere en tur.
Eller slutte å spise behandlet mat, heller enn å ta piller.
Du har et varmt og sjenerøst hjerte.
Det er uvanlig for en legemiddelselger.
Fortell mer om deg selv.
Jeg liker ikke å bli berørt uten å ha invitert til det.
Og når folk invaderer intimsfæren min, -
- kan jeg iblant nagle hånden deres fast i bordet med biffkniven deres.
Kontoret mitt sender bort prøver. Vi snakkes snart.
- Hva fanken var det der? - De kjøper.
Vi bygde opp og dyrket forholdet vårt.
- Det er jobben vår. - Vi selger antidepressiva.
- Vi selger ikke meg. - Liker du denne jobben?
For det virker ikke sånn.
Jeg overbeviste meg selv om at jeg hjalp folk med å få medisin.
Men det var bare noe jeg sa! Liker jeg denne jobben?
Ikke fanken. Jeg avskyr den!
- Dette er ikke meg! - Hva er det du prøver å si?
Jeg slutter.
Hva er det?
Jeg har bare aldri sett noen tenne fyr på hele livet sitt før.
KARRIEREPRØVE
Hva burde jeg jobbe med?
- Er det så ille? - Det funker bare av å svare ærlig.
- Det gjorde jeg. - Jeg føler at du svarte for meg.
Du skrev det du trodde at du skulle si.
Det har vært problemet mitt hele livet.
Ikke det at jeg ikke er ærlig. Spør mamma, kjæresten eller en ekssjef.
Men jeg har aldri jobbet med det jeg vil.
De var bare det jeg burde gjøre.
La meg stille deg et spørsmål: Hva hater du mer enn noe annet?
Hva får deg å bli helt sprø?
Bøller.
De finner det svakeste og mest sårbare i folk og angriper der.
Hvordan kan man gi folk knyttneven, ikke hjelp, når de er i kne?
Så du vil beskytte de sårbare.
- Kanskje en borgerverner? - Det kan være morsomt.
Arbeidstiden er kjip. Frynsegodene er elendige.
Du trenger ikke en prøve for å finne ut hva du er skapt for.
Du har en ild inni deg.
Går det bra?
Jeg sov feil i natt og har hatt vondt i hele dag.
Hvor var vi? Du har en ild. En lidenskap. En hensikt.
Det vil høres ut som en klisjé, men vi har en indre stemme.
Hvis vi bare hører på den, så vil alt gå bra.
Alt vil bli avslørt.
Stacey!
Å nei.
Alarmsentralen.
Livscoachen min har nok fått hjerteattakk.
- Puster hun fortsatt? - Nei. Veldig svak puls.
Jeg kan begynne med HLR.
Nå overtar vi.
- Hun kommer til å bli frisk? - Helt frisk, takket være deg.
Så tidig HLR er avgjørende. Du reddet livet hennes.
- Jeg var livredder som ung. - Du må ha vært god.
Selv de som er utdannet, får panikk når det blir virkelig.
Bra jobbet!
Det var et kick. Jeg visste akkurat hva jeg skulle gjøre og gjorde det.
- Jeg reddet livet hennes. - Jeg er så stolt av deg, skatt.
Du slutter aldri å forbause meg.
Jeg kom til henne i dag morges og ante ikke hva jeg ville gjøre.
- Hva om jeg har funnet det? - Funnet hva da?
Greia! Hensikten min!
Det var alt Stacey snakket om. Jeg er skapt for å redde folks liv.
Jeg skjønner at du er lykkelig. Det skal du være.
Men dette var rent tilfeldig. Det er ikke et tegn fra Gud.
Nei, jeg tror at det tegnet kom da jeg var 16, ble skutt og overlevde.
Nå sendte Han en påminnelse.
- Glem det. - Jeg avfeier det ikke.
I dag kom livet mitt omsider i fokus.
- Lidenskapen Stacey snakket om. - Lidenskap er for de rike.
- Resten jobber. - Jeg er lei av bare å jobbe.
Paramedicer må drive masse fysisk trening. Som brannmenn.
Jeg må vel komme i form. De prøver å rekruttere kvinner nå.
Er det dette du vil? Være den svarte, lesbiske i brannvesenet?
Som om jeg skulle marsjere inn med regnbueflagget!
- Ingen vet jeg er lesbisk. - Brannstasjoner er gutteklubber.
- For hvite gutter. - Da får jeg vel kjøre en Rosa Parks!
Du mener alvor, hva?
Ja.
Jeg vet at det ikke blir lett.
Men jeg må iallfall prøve.
Du må også ville dette for min skyld.
Jeg vil det hvis du vil det.
Du vet at jeg alltid vil støtte deg.
Alltid.
Du er som en helt.
Sett deg.
Her er skiltet til Los Angeles' brannvesen og paramedicer.
Dere kom fordi dere vil gå med det. De fleste her vil ikke klare det.
Vis hva du kan, Wilson! Tenk på teknikken!
Kom igjen, Wilson. Hold farten oppe.
Medlemskap i verdens beste redningsstyrke må fortjenes.
Dere blir satt på fysiske og mentale prøver.
For her gjelder det liv eller død.
Dytt på. Fort!
Kom igjen!
Sånn, ja!
Ikke la ham dø!
Dra, dra, dra!
Vi skal redde katter, ikke gå med dem på oss!
Jeg tror ikke at du har det som skal til.
Hvor gjerne vil du ha skiltet?!
Du klarer det ikke! Vis meg det!
Kom igjen. Det går for sakte.
Hold farten oppe.
Opp, Wilson. De ler av deg! Skal de få gjøre det?!
Hvis du tviler det minste på at du kan ta det ansvaret, -
- så kan du gå ut der.
Henrietta Wilson! Gratulerer!
Du er nå paramedic i Los Angeles-brannvesenet.
Wilson.
Kaptein Gerrard?
- Heter du virkelig Henrietta? - Ja, sir.
Hva galt gjorde du for å fortjene det navnet?
Du er iallfall penere enn de fleste. Det skal jeg innrømme.
Der er kvinnenes garderobe. Blås i bordtennisbordet.
Det fjerner vi om en uke, hvis du fremdeles er her.
- Ja, sir. - Karer!
Det er en dere skal treffe.
- Hvem er dette? - Den nye mangfoldsansatte.
Det går an å si det på en annen måte, kaptein.
Ja, vi er ferdige.
- Jeg heter Howie. - Hen.
Velkommen til stasjon 118.
Hva gjorde du i går kveld, Sal?
- Gina dro meg med på vampyrfilmen. - "Twilight"? På fridagen din?
Den var ikke så verst. Kristen Stewart... Lekker!
Jeg liker også Kristen Stewart.
Jeg skjønner ikke det. Hun grubler for mye.
- For... - Sexy?
Du er kanskje mer på "Lag Jacob"?
- Jeg vet ikke hva det betyr. - Han antyder at du er homse.
Rolig, karer.
- Hvor kommer du fra, Hen? - Herfra. LA.
Sier du det? Jeg trodde at du var fra østkysten.
- De vibbene. - Takk for komplimenten.
- En kompliment å være ei megge? - Ingen sa noe sånt.
- Hvor i LA? - Inglewood.
Inglewood.
- Jeg har tenkt å spørre om noe... - Åtte kvinner ble rekruttert.
Tre kom gjennom skolen.
106 stasjoner i LA, og vi får den ene av de tre.
- Hva galt har jeg gjort? - Det kan jeg gjette.
Pass deg. Vet du hvor mye det koster å lære opp en kvinne?
- Sikkert like mye som en mann. - 82000 dollar.
Så mye penger blir kastet bort for hver kvinne som mislykkes.
Jeg syns man har fortjent plassen hvis man består kurset.
Er det skattebetalerne du uroer deg for?
Jeg er urolig for å legge livet vårt -
- i hendene på en som ikke klarer jobben.
Jeg er urolig for den som vil dø fordi du ikke orker å slepe ham ut.
Alt dette fordi borgermesteren vil si at flere kvinner rekrutteres.
Det er det jeg uroer meg for.
Det var ganske stygt.
- Kapteinen er bare gammeldags. - Jeg tenker på andre ord.
Takk for det du prøver å gjøre, men ingen trenger bære byrden min.
Jeg er glup nok til å fatte det ved å se på deg.
Jeg ville bare vise deg at du ikke er alene her.
Takk.
Ja, ring!
Takk.
Katy... fra jobben kjenner en som vil dele leilighet.
Men det er i Arcadia.
- Bare du ikke flytter til idioten. - Ja da, jeg burde ikke giftet meg.
Jeg likte ham i 48 timer!
Fra du fortalte at du traff noen til jeg traff ham.
Og det haster ikke.
- Jeg tok soverommet ditt! - Du går på jobben før meg.
Jeg vil ikke bli vekket når du er på badet.
Og det er fint i vinterhagen når det regner.
Som det gjør hvert tiende år nå.
Sov nå. Du ser fæl ut.
Alarmsentralen.
Moren min er begravd og får ikke puste! -
Fjellet raste inn i huset!
Hjelp!
Mor er begravd! Jeg får henne ikke ut.
Vise hvor moren din er.
Bygningen er ustabil, så pass dere.
- Jeg fikk henne ikke ut. - Vi skal hjelpe henne.
Du må bli her. Vi må kunne arbeide.
- Er det noen andre i huset? - Nei.
Spader, mine herrer! Nå!
- Jeg får ikke puste. - Du skal få oksygen.
Er det meg, eller har sakene et eget liv? Det er som i filmen.
Fortere!
Jeg er her, mamma!
Vekten hindrer henne i å puste. Vi må lette på trykket.
Hun er bevisstløs!
- Hva heter moren din? - Dianne.
- Hører du meg, Dianne? - Ta hånden hennes. Dra!
- Det er noe som trykker henne ned. - Kanskje et møbel.
- Som kvikksand! For mye vann. - Eller for lite.
Hva skjer når tidevannet treffer et sandslott.
- Hvor skal du? - Jeg skal hente et tidevann!
- Wilson? - Jeg er glad i deg, mamma.
Det er farlig her. Ikke ta med noen ting! Bare gå!
Fortsett å gå!
- Kan du hjelpe meg med slangen? - Hvor brenner det?
De brenner meg levende hvis ikke dette funker.
- Vannet løser opp gjørma! - Det var som fanken, Wilson!
Det er en stokk.
Jeg har den! Den løsner!
- Hjelp meg med dette. - Mamma.
Hun skulle ikke være i det rommet. Dette er min feil.
Dette er ingens feil.
Wilson.
- Hun dør før sykehuset. - Jeg vet det, sir.
Klarte du å dumme oss ut? Gratulerer.
Du fikk henne ut, så datteren får se henne dø.
Telefonnummeret mitt! Jeg vet om en flott bar på Westside.
- Jeg vil kaste meg utfor ei fin bro! - "Det går bedre" ville være en løgn.
Ring meg.
Jeg trenger nok ikke å si at man bør skjule tårene.
Det er ikke min første runde med en som ham.
Men det er den første gangen på en jobb jeg faktisk liker.
- Ja, jeg forstår. - Nei, det gjør du ikke.
Tror du at de inviterer asiaten på festene og ølkveldene sine?
Det er noe annet å være usynlig enn å være en trussel mot livet deres.
Du er en minoritet, men en mann.
Du tjener på et system som holder kvinner som meg nede.
Er du alltid så lett å bli venner med?
Howie! Dropp husmorskolen, og kom ut.
Et råd du ikke har bedt om: Du bør snakke med noen om dette.
Du overlever ikke alene, Hen.
Den skjermen er en skjønnhet, Wilson.
Det er som et fordømt speil. Nesten like ren som hodene.
Barnebarna mine kunne lekt der.
Jeg tok også fettfellene i kjøkkenet og tok inventar i bilene.
- Jeg fjernet spindelvev fra taket. - Jeg er imponert.
Du minner om meg selv da jeg var nybegynner.
Man må gjøre alle syslene. Jeg ville aldri svikte kapteinen.
Jeg pleide å se hvordan det gikk med dem vi rykket ut til.
Jeg ville vite hvordan det gikk med ofrene.
Jeg sluttet med det etter et par måneder. Det er ingen vits.
Men i begynnelsen måtte jeg vite det.
Du sjekket nok "leiredama".
- Ja. - Og...?
Du hadde rett, kaptein. Hun overlevde ikke.
Jeg lurer på om vi kunne gjort noe annerledes. Det er vanskelig å vite.
Men dette skal du vite:
Du går aldri mer imot ordrene mine!
Da må du ikke rydde på stasjonen, men i skapet ditt!
Du overså en flekk.
Hør etter, stasjon 118...
Nei, du blir ikke med. Jeg er ikke klar for deg.
Tenk over det jeg sa mens du lager maten.
Her er hun. Hei! Jeg er glad for at du ringte.
Takk for at du tar deg tid til dette.
Jeg husker hvordan det var i begynnelsen. Jeg inviterte flere.
Jeg er ikke så sosial nå.
Dette er Henrietta Wilson, som jeg fortalte dere om.
Jeg kjenner det uttrykket. Casey. Den homofile brannmannen på 115.
Bethanne jobber på Rampart. Vi tre møtes én gang i måneden.
Utveksler krigshistorier.
- Er det en støttegruppe? - Slapp av. Det er ikke som AA.
Kan vi få en runde til hit?
Jeg ville blitt utvist.
De visste at jeg var homse fra jeg kom.
Det betydde ikke noe at jeg var den sterkeste.
Jeg ville bli brannmann, ikke noe annet. En helt.
Det ble så tungt at typen min ba meg slutte. "Finn en ny drøm."
Så jeg fant en ny type.
Det var en betjent da jeg skulle gå patrulje.
Han spurte om jeg kunne avfyre pistolen.
Jeg var den beste i klassen, og han spurte om jeg kunne trekke av!
Iblant trengs det bare én kaptein som burde vært pensjonert -
- for å gjøre livet til et helvete.
Hva med deg, Athena?
Jeg hadde en makker i South LA. Hvit, fra den gamle garden.
Han hadde alltid villet "smake på sjokolade". La hånden på låret mitt.
Jeg sa at hvis han rørte meg igjen, så skulle han få smake det!
Gjennom en kjevelås.
Tenk hvor ille det var for de før oss.
Endringens utrykningspersonell. Endringer skjer ikke over natta.
Men de skjer!
Så du skal gå dit i morgen.
Gjør jobben din bedre enn noen av dem. Vær deg selv.
Hold hodet høyt, for de får ikke bestemme hvem du skal være.
- Det er du som avgjør det. - Skål for det!
- Hva fanken er dette? - Jeg har noe å si til dere alle.
Jeg ser dere. Jeg så dere så snart jeg kom inn.
Dere ser ned på meg.
Jeg ser dere når dere mobber meg. Ikke som de andre ferskingene.
Enten vi er her eller på oppdrag, så holder jeg øye med dere.
Når dere ser meg, hva ser dere?
En kvinne?
En svart kvinne?
En lesbisk?
Bra!
For jeg er alt det. Jeg venter ikke at dere skal bli glade i meg.
Jeg ber ikke engang om at dere skal like meg.
Alt jeg ber om, -
- er at når dere ser på meg, så se meg!
Se meg som jeg ser dere!
Som et stolt medlem av brannkorpset!
En av de få som velger å bruke livet -
- på å hjelpe skadde og de som trenger å reddes.
Ja!
Og én ting til:
Hvis noen her har noe imot at jeg er her, -
- så foreslår jeg at dere ber om forflytning.
For jeg skal ingen steder.
Hør etter, stasjon 118.
Utrykning til en bilulykke. Skadene er ukjente.
Reddet av gongongen. Nå jobber vi.
Alarmsentralen.
På vei hjem så jeg en limousin som lå veltet midt i veien.
- Så du da det skjedde? - Nei.
En festlimousin.
Tommy! Hent den hydrauliske saksa! Brannvesenet. Vi skal få dere ut.
- Hvor mange er dere? - Fem. Skynd dere.
Kom igjen, Tommy!
Den er knust!
- Herregud. - Vi tar hånd om deg.
- Fem pluss sjåføren! To er bevisste! - Sjåføren er død.
Hei.
- Hva er det? - Gul lakk.
Vi har en.
Forsiktig.
Hva husker du?
Mark tente i vannpipe. Plutselig var vi opp ned.
Vi hadde bare en fest.
Prøv å puste lett.
Kaptein!
Jeg tror det var en annen bil innblandet.
Det er gul lakk på støtfangeren.
- Gul lakk? - Hun har rett. Jeg så det også.
Hva om det var en annen bil her?
- Kanskje han kolliderte. - Hva sier han?
Han husker ikke noe. Vi må lete.
Jeg avgir ikke ressurser fra ulykken fordi du så gul lakk.
Observasjonen din er notert. Ta deg av de sårede. Det er en ordre!
- Hen! Du får sparken. - Jeg må gjøre dette.
Han er stabil og kan flyttes.
Jeg syntes talen din var god.
Vet du hva som gjør meg forbanna? Regnet.
Jeg ga ordren om å slutte for en halvtime siden.
Du har visst like mye makt som meg!
- Flere blomster! - Flott!
Vi kan bruke dem i begravelsen vår.
En blomsterselger var nok på vei hjem og ble påkjørt.
Se! Det er en sko!
Wilson! Hen!
Jeg har ham.
- Ingen puls. - Begynner med kompresjoner.
EM-2 til enhet 104.
Et mannlig drukningsoffer. 8-10 år gammel.
Stedet er rundt 70-90 meter sørøst for ulykkesstedet!
- Ber om assistanse for evakuering. - Hjelpen er på vei!
- Kom igjen, pust! Vær så snill! - Vent.
Ingen puls.
- Vær så snill! - Kom igjen.
Vennen min! Pust! Pust!
Vent!
Ingen puls.
Kom igjen.
Pust, vennen min!
Vent.
- Jeg merker en puls. - Bra.
Fortsett å puste!
Du klarte det!
Kommer dette til å skje hver gang? Gråtingen?
Det er fordømt godt mulig.
Nå begynte jeg, og jeg klarer ikke å takle det!
Ikke si noe til de andre gutta.
Bra jobbet, Wilson.
Wilson.
Godt gjort i går.
Vi ville funnet den andre bilen etter hvert.
Men etter hvert ville vært for sent.
- Jeg hadde bare flaks. - Drit i det. Du er flink.
Kapteinen vil treffe deg på kontoret sitt.
- Det var hyggelig å jobbe med deg. - Du vet ikke hva som skal skje.
Han hater meg.
Ikke på grunn av hvordan jeg jobber, men på grunn av den jeg er.
Brannkvinne Wilson. Jeg er kommandør Roose.
Jeg gjenkjenner deg fra rekrutteringsbrosjyren.
Dette er kaptein Cooks.
Vi har fått mange klager etter at du kom.
- Hvis jeg bare kunne forsvare meg... - De gjelder kaptein Gerrard.
- Nei, jeg har aldri klaget. - De kommer ikke fra deg.
- Fra medarbeiderne dine. - Hva? Hvem?
Den informasjonen er hemmelig.
Men vi kan si at det ikke bare er noen få av dem som støtter deg.
Noen av klagene er nokså fargerike. Én sammenlignet oppførselen hans -
- med en lidelse som best helbredes med Alcos-Anal.
Vi har ikke bare fått klager. Kollegene sier fine ting om deg.
Du har gjort litt av et inntrykk.
Det ante jeg ikke. Jeg trodde virkelig at dere hentet meg hit -
- for å sparke meg.
Hvorfor skulle vi det? Du er LA-brannvesenets framtid.
Fram til vi finner noen til å overta, -
- så skal kaptein Cooks ta ledelsen på 118.
- Velkommen om bord, sir. - I like måte, brannkvinne Wilson.
- Hen. - Hen.
Visste du hva som var på gang før du sendte meg opp?
Du lurte meg.
Hevn for at du gjør det så vanskelig å bli venner med deg.
Takk for at du støttet meg.
Og for at du ble med meg nedover den åsen.
- Det var nok ikke siste gang. - Hør etter, stasjon 118. Ulykke...
Vi blir født uskyldige. Med tiden blir vi forbannet med et spørsmål:
"Hvorfor? Hvorfor er vi her?"
"Er alt bare kaos, eller har vi en hensikt?"
Jeg var en av de heldige som fant et svar.
Forbannelsen ble erstattet med gaven av visshet.
Hvorfor jeg er her? Når dere er redde og skadet, -
- eller på feil sted til feil tid, og røyken er for tykk, -
- eller dere kan miste en dere er glade i...
...når det er deres tur til å ha deres livs verste dag, -
- så er jeg her og skal komme først for å hjelpe til.
Jeg skal stå mellom dere og kaoset.
Jeg er utrykningspersonell.
Det er hensikten min, og jeg er en telefon unna.
Tekst: Tor Hundstad www.sdimedia.com