Ansigtet vinder ham ikke tilbage. Det er mig, jeg vil have tilbage.
Den 35-årige version af mig. Kan du fjerne 15 år?
Jeg vil ikke ligne en and.
- Hvad vil du bruge på mig? - De bygger. Slap af og træk vejret.
- Når du vågner, er du 10 år yngre. - 15!
Ti, ni...
...otte, syv...
Er vi færdige? Doktor?
Hvordan ser jeg ud?
Hallo?
- Alarmcentralen. - Jeg talte baglæns. Alle er døde.
- Hvem er døde? - Alle. Skynd jer!
Narkoselægen maser mine ben!
- Kan det være en gaslækage? - Et patogen.
- Det er en skør verden. - Brug ikke noget letantændeligt.
Gasmaskerne bliver på.
- Hvor er folk henne? - Her er for stille.
Her er en!
Hun har puls. Normal pupilreaktion.
Hjælp! Hjælp mig!
Hjælp mig. De knuser mig.
Hjælp her, Buck. Tjek hende, Chimney.
- Hvad er der galt? - Rør ikke ansigtet.
De var vist ikke helt færdige, inden de mistede bevidstheden.
Du er stadig bedøvet, hvilket er godt.
Jeg lægger en kold kompresforbinding i dit ansigt.
- Mangler der sting? - Du mærker kulde, men ikke smerte.
Vi skal bevare så meget væv som muligt.
- Mit ansigt falder af! - Samme symptomer her.
Hun sover, men er stabil.
De fører narkosen gennem væggene, ikke?
- En utæthed? - Hvorfor er hun så vågen?
- Hun får ilt. - Kan du høre mig, Eddie?
- Hvordan ser det ud? - Jeg fandt flere patienter.
Stabil tilstand.
Find lokalet med beholderne. Sluk for alle ventiler.
- Et rør må være bristet. - Håndværkerne.
Jeg hørte dem.
Inden jeg faldt i søvn.
Tag dig af fyren på bordet, Chimney.
- Kan du høre mig? - Han er stabil.
Han trækker vejret.
Han rokker sig ikke.
Jeg har fundet lækagen.
Jeg lukker lækagen nu.
Eddie! Jeg har brug for hjælp. Tag værktøj med.
- Sav? Boltsaks? - Skiftenøgle.
Vi må tage klingen med.
Vær forsigtig. Det må kunne mærkes.
Mål to gange. Skær en gang.
- Lig stille. Vi tager os af dig. - Fortæl sygehuset, vi er der om ti.
Mål to gange...
Væk. Kritisk.
Bare rolig. Sygehuset ordner dig i en fart.
- Du får dit nye ansigt. - Jeg nøjes gerne med det gamle.
- Så er vi her! - De er ikke kommet endnu.
Du kan stadig nå at stikke af.
Læg tingene på plads., før dine bedsteforældre kommer.
Det ser fint ud.
- Meget imponerende. - Tak. Bliver du?
Nej, for pokker. Beatrice har aldrig kunnet lide mig.
Du aner ikke, hvad der venter dig.
Hils fra mig.
- Så er vi her! - Jeg har savnet jer.
- Er du her stadig? - Børnene ville ikke springe af.
Husk, at hvad der end sker, så rejser de på lørdag.
- Rart at se dig, Beatrice. - Sikken dejlig overraskelse.
- Jeg vidste ikke, du var her. - Mor og far. Det er Bobby.
Hej.
- Hyggeligt at møde Dem, mr Carter. - Kald mig Samuel.
Det der ser godt ud.
- Bor han her allerede? - Nej, ma'am.
- Ikke før efter brylluppet. - Du er meget høj.
Gør din mand os selskab?
Nej, Glenn og jeg er ikke gift.
Selvfølgelig er I ikke gift. I er knap nok skilt.
Sagde du lørdag?
Sådan, ja.
Flot. Du gløder med den nye, frække frisure.
Frække?
Lad os arbejde med 2-3-2-kombinationen.
- Hvis du ser Doug igen. - Det er ikke grunden.
Vil du ikke give din eksmand et los i røven? Det vil jeg.
Jeg gør ikke noget for Dougs skyld. Det her er min nye start.
Nyklippet hår, lejlighed, månedens medarbejder.
- Hørte du det? - 117 gange. Kom nu.
Jeg har det fint, og du kan ikke håndtere det.
- Jeg har det fint. - Ih ja.
Du sover i min spisestue. Hvad med jordskælvspigen?
Ali er der stadig. Hun er i New York på forretningsrejse.
Hvorfor flygter de piger, du dater?
Jeg dater i det mindste. Hvad er din undskyldning?
- Hvad? - Hvordan har Chimney det?
- Vi er venner. - Men du vil date ham.
Det har jeg aldrig sagt.
Dine næver siger det. Da jeg sagde hans navn, steg intensiteten.
Slap af. Men jeg har et spørgsmål.
Hvis du har det så godt, hvorfor så ikke gå ud med fyren?
Vi kan lide de samme ting, ler af samme vitser...
Hun ler ad mine vittigheder, og jeg er ikke engang morsom.
Kommer hun sammen med en anden?
Nej, hendes eks mishandlede hende.
Ødelagde hende ikke, men...
Intet kæleri? Intet forspil? Intet?
Nej, det er kejtede kram og sære blikke.
En romantisk komedie uden lykkelig slutning?
En skam.
Det er måske på tide at komme videre. Fat vinket.
Jeg er ikke god til den slags.
Du har sunget den samme triste sang om hende.
Jeg burde have postet din tegnebog.
I stedet for at aflevere den selv og indlede det her venskab.
Grunden til, jeg kommer her med dig -
- er, at der var 20 dollar i tegnebogen, som jeg vil vinde.
- Mor, du lytter ikke til mig. - Det er en lille, men god skole.
Den er lillebitte.
Jeg vil på et rigtigt college med football, nye ting...
- Du vil feste. - Nej, jeg vil bare have en ny start.
En ny begyndelse. Man går på college for ikke at være en tumpe.
Hvem kaldte dig "tumpe"?
Mor, pas på!
- Alarmcentralen. Hvad gælder det? - En haj!
- En mand angribes af en haj. - Hvor?
Vi er på motorvejen!
Redningsmandskab! Gør plads.
- Hvad helvede? - En tigerhaj.
- Den skulle sættes fri. - Saks.
Nå ja.
- Hvordan kom armen derind? - Diego skulle sørge for vand.
- Den kan ikke trække vejret uden. - Den har minutter igen.
Dræb den ikke!
- Den er kommet så langt. - Vi er forsigtige. Kom så.
- Lad os få ham afsted. - Stille og roligt.
- Lad den ikke dø. - Træk vejret roligt.
Op med ham.
LIVREDDERE
- Sænk den hurtigt. - Sådan.
Rolig. Lidt mere!
Fortsæt!
Det er nok. Stop!
- Svøm så. - Kan I se den? Hvor er den?
- Synd, Diego går glip af det. - Han går ikke glip af noget.
Hvorfor har din mor omorganiseret køkkenet, mens vi arbejdede?
Hun kunne ikke finde noget.
Så hun gjorde det umuligt for os at finde noget? Tak.
- Kjolen er vidunderlig. Elegant! - Tak.
- Valgte du den? - Ja.
- Hvad er det her? - Harrys skoleprojekt.
Jeg hjalp ham. Jeg flytter det.
Han har viklet dig om sin lillefinger.
Du går snart fra bedste ven til stedfar.
Du har ret. Han rydder op. Find ostehøvlen.
Undskyld, jeg afbryder.
Harry, du skal rydde op, så vi kan spise.
- Om lidt. - Nej, nu.
Hvad bilder du dig ind at give ordrer?
De er ikke dine børn, og du er ikke deres far.
Jeg beklager din familiesituation -
- men mine børnebørn er ikke din trøstepræmie.
Unger!
Sig undskyld, mor.
- Hun behøver ikke... - Jo.
Hvis hun vil sove her, skal hun.
Undskyld, jeg sagde det i børnenes nærvær.
Det vedkommer slet ikke dig.
Jeg er træt af, du skal fortælle mig, hvad der vedkommer mig.
Du havde ikke fortalt, at han har friet.
Sidste år var lille May ved at dø, og du sagde intet i over en måned.
Hun er ikke din. Hun er min pige!
Michael og jeg måtte bruge al opmærksomhed på hende.
Jeg ville hjælpe!
Du vil kun fortælle, hvad jeg gør forkert.
Fordi du aldrig lærer! Du springer ud i alt uden omtanke.
Uden at tænke på konsekvenserne!
"Jeg flytter til Los Angeles. Jeg dropper studierne."
"Bliver betjent. Gifter mig med en homoseksuel. Med en hvid."
Et mirakel, børnene er i live.
- Så er det nok. - Bobby har ret.
Vi bør tage et øjeblik og falde til ro.
Sir, Deres datter er en fantastisk kvinde og en pokkers god mor.
Hun fortjener ikke at blive tiltalt sådan i sit hjem.
Din mor gik for vidt. Du skal sige noget til din datter.
Vi rejser i morgen tidlig.
- Alarmcentralen. Hvad gælder det? - Hej.
- Hvem er det? - Stevie.
Jeg hedder Maddie.
- Hvor ringer du fra? - Vores hus. Aldrich Drive 1939.
- Hvad sker der? - Det er min far.
- Er han skadet? - Nej.
- Han gjorde noget slemt. - Er du skadet?
- Mig? Nej, det er... - Giv mig telefonen!
- Hvem er det? - Alarmcentralen.
Ringede du til alarmcentralen?
Det er pinligt, men min søn har fået stuearrest.
Som 13-årig gælder det åbenbart liv eller død.
Det må De undskylde.
- Er alt i orden? - Ja. Mange tak.
Men stuearresten blev længere. Undskyld forstyrrelsen.
- Jeg fik et foruroligende opkald. - På hvilken måde?
En dreng sagde, at faderen havde gjort noget slemt.
Så tog faderen over og sagde, at sønnen havde stuearrest.
- Tror du, der er mere i det? - Det ved jeg ikke.
Få det tjekket.
Lad politiet se, om faderens historie stemmer. Så får du ro.
Tvivl ikke på dit instinkt. Du kan det her, selv om du ikke ved det.
Tak.
- Det er løgn... - Mr Eric Parnell?
Jeg er fra Los Angeles' politi. Jeg følger op på et alarmopkald.
- Må jeg komme ind? - Ja.
Tænk, at de har sendt nogen. Jeg forklarede, at min søn...
Hvor er Deres søn? Jeg vil gerne tale med ham.
Selvfølgelig. Et øjeblik.
Betjent.
Det her er overbetjent Grant. Ved du, hvorfor hun er her?
Fordi jeg ringede til alarmcentralen?
Jeg vil tale med Deres søn et øjeblik. Alene.
Selvfølgelig.
Jeg tømmer opvaskemaskinen.
Lad os tale sammen udenfor.
Du er ikke i knibe. Jeg vil bare sikre mig, du har det fint.
Vil du have hjælp, så er det bare at sige til.
- Jeg er her for at hjælpe. - Jeg har det fint.
- Jeg var vred. - På din far?
Vil du fortælle hvorfor?
Han vil forandre alt muligt. Jeg vil have det, som det var.
Men han... Han var ikke tilfreds med mig.
Han... Jeg blev bange.
Er det kun dig og din far, der bor her?
Okay.
Du ved vel, det er alvorligt at ringe til alarmcentralen?
Derfor tænkte jeg, om ikke grunden til, at du ringede -
- er mere alvorlig end stuearrest.
Nej, det var alt. Det lover jeg. Sig til far, at alt er okay.
- Jeg vil ikke have, han er vred. - Det forstår jeg.
Vi har alle brug for en forælders accept.
Det må ikke forhindre os i at gøre det rigtige. Forstår du det?
- Det tror jeg. - Okay.
Har du problemer, kan du altid få hjælp.
Hvis du ikke ved, hvad du skal gøre, kan du ringe direkte til mig.
Det behøves ikke.
Nå? Er alt i orden, eller vil du tage min søn i forvaring?
Alt er helt fint. Tak for samarbejdet.
Det var så lidt. Stevie?
Farvel, Stevie.
- Fortsat god dag. - I lige måde.
- Så han så ud til at have det godt? - Jeg så ingen mærker, men godt...
Jeg ved det ikke. Jeg vil høre samtalen.
- Er du kommet til skade, Stevie? - Mig? Nej, det er...
Giv mig telefonen, Stevie!
- Tilbage. - Giv mig telefonen, Stevie!
I baggrunden. Inden faderen kommer hen til telefonen.
Giv mig telefonen! Bliv her. Rør intet.
- Var der andre i huset? - Ikke ifølge drengen.
Opfører du dig pænt?
...kirurg og sygeplejersker lå besvimet på gulvet.
Gaslækagen blev hurtigt repareret.
De fleste havde mindre skader, men en håndværker...
- Sid ned, Noah. - Jeg hedder ikke Noah.
Det gør du nu.
- Eftersøgningen fortsætter... - Sluk fjernsynet, Stevie.
6-årige Brian Gallagher blev sidst set uden for kirken i Dana Point.
Politiet beder om hjælp med at finde drengen.
Har du oplysninger, så kontakt Crime Stoppers-
- på hjemmesiden eller via telefon.
Eric Lawrence Parnell, 42. Single. Freelancer indenfor IT.
Opvokset her. Mor døde, og han arvede huset.
- Der er intet på ham. - Eller også er han forsigtig.
Og sønnen?
Steven Parnell, 13. Går på Nos Nietos-skolen.
Gennemsnitlig student. Tavs. Holder sig for sig selv.
Når han ikke ringer til alarmcentralen.
- Noget er forkert. - Det er nok for mig.
Men du burde ikke sidde og stirre på hans skrald.
Du vil nok hellere være hos din familie.
Nej, det er fint. Min mor er på besøg.
Hun kan ikke komme af sted.
- Klaret. - Vi ses på stationen, Billy.
- Leder vi efter noget bestemt? - Nej. Lad mig vide, hvad I finder.
- Hvad skulle jeg sige? - Mor blev ondskabsfuld.
Der er mange slags mødre.
Den seje mor. Helikoptermoren. Tigeren.
- Så har vi Beatrice. - Der er skræmmende.
Datteren fik navn efter en græsk gud.
- Athene. Visdommens gudinde. - Og krigens.
Og håndværkets gudinde.
Beatrice havde store drømme og større forventninger til Athena.
Men hun ved, hvordan verden er. Hvor hårdt Athena skal kæmpe.
Børneopdragelse var mere som at træne en kriger.
Ingen shopping, manicure eller samtaler over en kop te.
Måske i en tv-reklame, men i virkeligheden -
- kan mødre drive døtre til vanvid.
Skal jeg bare glemme alt det ondskabsfulde, hun sagde?
Du sagde det, du ville.
Du støttede Athena. Godt gået. Men ja...
De finder ud af det. Måske. Du vil ikke stå i midten.
- Du havner i skudlinjen. - Sagde din mor den slags til dig?
Nej. Min mor sagde en masse andre forfærdelige ting.
- Og du tilgav hende? - Hun er min mor.
- Hvad gør du her? Leder efter Buck? - Nej, jeg ville tale med dig.
- For at give dig det her. - Okay.
Skilsmissepapirer? Det føles så pludseligt.
Det er et stort skridt, Maddie.
Han får at vide, hvor du er. Er du sikker?
Ja. Jeg ved, det er en risiko.
Men jeg kan kun føle mig fri, hvis jeg er fri af ham.
Hvis du er sikker. Jeg er her for dig.
Du sagde, at din kalender var tom, når jeg var parat.
- Bare nævn dato og tidspunkt. - Fredag kl. 19.00.
Der er jeg optaget. Det er min spøg. Det glæder jeg mig til.
- Så ses vi på fredag. - Fredag.
Flot.
Hej.
- Jeg må aflyse på fredag. - Skal du arbejde?
Nej, det er Maddie.
Hun inviterede mig ud på en date.
- Jeg tog vist fejl af hende. - Ja.
Jeg beklager. Næste gang giver jeg.
Det er i orden. Vi ses snart.
Okay. Farveller.
- Fandt du noget interessant? - Kun den her.
Sort hårfarve.
Det forklarer fundet i vasken. Så drengens hår farvet ud?
Nej. Og Parnell havde ikke noget hår at farve.
Det er ikke nok til husransagning.
Og det var nok ikke det, du ville tale om.
Et af fingeraftrykkene gav pote. Men det var sønnens.
Skulle Stevie Parnell være forbryder?
Stevie Parnell hedder i virkeligheden Jacob Daniel Walters.
Han blev meldt savnet i 2012.
Han blev kidnappet på gaden. Seks år.
Efterforskerne tog fingeraftryk, og de matcher uden tvivl.
Hvad så nu?
Af sted.
Alpha er på plads.
Ryk ind!
Tomt.
- Tomt. - Huset er tomt.
Huset er tomt.
- Er de væk? - Ja.
Vi udsender en efterlysning. Du skræmte ham.
Han virkede ikke bange i går aftes.
- Tror du, han så os? - Overbetjent! Se her.
En 13-årig sover ikke her.
- Hvor gammel var Stevie? - Seks.
Så bør vi efterlyse en mand med to drenge. En på 13 år.
Den anden er nok seks.
Lad mig se.
Tak.
Okay, tak. Han kom ikke i skole.
Efterlysningen er ude, og det andet offer -
- kan være en 6-årig dreng. Brian Gallagher.
I bør forlade stedet og fjerne afspærringerne.
Han er måske kun lige gået ud.
Han tog intet fra skabene og ingen medicin med.
- Han måske havde travlt. - Måske.
Men der foregår noget andet. Jeg ved ikke hvad.
En Stevie Parnell ringer. Han spørger efter dig.
Drengen er efterlyst.
Stevie?
- Talte jeg med dig tidligere? - Ja. Hvor er du nu?
Jeg er faret vild på en togstation.
Jeg vil tale med betjenten, som besøgte os.
Overbetjent Grant. Min ven.
- Jeg ringer til hende. Hvor er du? - Jeg prøvede at tage til Dana Point.
- Er din far der? - Nej. Han må ikke finde os.
- Det er overbetjent Grant. - Jeg har Stevie på linjen.
- Ringede han? - Han prøvede at få fat i dig.
- Stevie? - Jeg skulle have sagt noget.
- Jeg var bange. - Det ved jeg.
- Jeg prøver at gøre det rigtige. - Er lille Brian med dig?
- Undskyld. Han løj. - Hvem løj?
Min far. Han sagde, Noahs forældre ikke ville have ham. Det var løgn.
Jeg prøvede at sige noget.
- Hvor er din far? - Det ved jeg ikke.
Vi stak af, da han sov. Jeg prøvede at få Noah hjem.
Stevie?
Han har fundet os.
- Stevie! - Stevie!
Kom!
Stevie!
Stevie! Stevie!
Han ringede fra North Hollywood. Jeg har alarmeret politiet.
Hvor kommer næste tog fra?
- Universal City station. - En kilometer herfra.
- Sæt din bror kom til skade. - Han er ikke min bror!
Den mistænkte har et våben. En gidselsituation.
Alle enheder på plads. Vi afventer.
Nærm jer ikke den mistænkte.
Hold jer væk. Bliv der!
Det her er din endestation.
Sådan, ja. Bare rolig.
I er i sikkerhed nu. Jeg har jer begge to.
Forældrene er på vej. Han har det godt, trods alt.
De kan klare meget. Det er ikke ham, jeg er urolig for.
- Har hans forældre fået besked? - Moderen gik i panik.
Hun troede, han var død.
Hvad vil du sige til ham?
Han er ikke min far, vel?
Nej, det er han ikke.
Dine rigtige forældre er på vej.
- Har hun krøllet hår? - Din mor?
Jeg havde en drøm som lille.
Et hus med en stor veranda og en dame.
Hun havde krøllet hår. Jeg trak i det, og hun lo.
Men min far... Jeg mener... Eric...
Han sagde, at det ikke var rigtigt.
Dit rigtige navn er Jacob Daniel Walters.
Du var seks år, da han tog dig. Du legede udenfor.
Din mor hørte telefonen ringe.
Hun var væk i under et minut. Mere skulle der ikke til.
Eric stjal dig ved højlys dag!
Han kørte dig langt væk, så de ikke kunne finde dig.
Dine forældre ledte efter dig i årevis.
De gav aldrig op.
De husker mig måske, men jeg kan ikke huske dem. Ikke ret meget.
De er din familie, og de elsker dig.
Du har resten af livet for dig.
I kan få nye, lykkelige minder.
- Hej. - Hej.
Det her er din nye begyndelse.
- Mor! Vi så dig i tv. I nyhederne. - Gjorde I?
- Du reddede dagen og drengene. - Klarer de sig?
Den ældre havde været hos manden længe.
Det tror jeg. Det håber jeg.
- Han har været nok igennem. - Flot klaret.
Tak, kaptajn.
- Maden er vist klar. - Giv mig et øjeblik.
Tanya Kingston.
Jeg så dig i tv med drengene og tænkte på hende.
Mændene ledte efter hende i skoven.
Alle gik på række.
De fandt kun et hårspænde.
Jeg forstod aldrig, hvorfor du ville have det her job.
Jeg forstår det måske lidt mere i dag.
Du tror ikke, jeg forstår dit liv.
Men du forstod heller ikke mit.
Jeg mødte en mand, forelskede mig, skabte et hjem -
- og opfostrede en smuk datter, som hurtigt flygtede fra os -
- og hun er flygtet lige siden.
Det føles, som om vi haster af sted.
Vi spurter mod en mållinje.
Dør jeg først og efterlader dig?
Eller lever jeg længe nok til at opdage, at du har forladt mig helt?
Jeg flygtede måske. Men ikke for at komme væk.
Jeg løb mod denne familie, det her job.
Jeg måtte finde et sted, der var stort nok til -
- at opbygge et liv, der var vigtigt for mig. Du skal være en del af det.
Men kun hvis du kan acceptere det hele. Tilmed Bobby.
Jeg elsker dig, men du begår en frygtelig fejl.
Jeg er bekymret for, at næste gang dit liv kollapser -
- så kan du ikke genopbygge det.
Donna? Hvordan gik det?
- Gav I Doug skilsmissepapirerne? - Nej.
Vi kan ikke finde ham.
De forsøgte flere gange.
Ingen har set Doug i flere måneder.
Det giver ingen mening. Tjekkede I på arbejdet?
Han holder fri.
Han besøgte din gamle chef og troede, hun vidste, hvor du var.
- Det blev voldeligt. - Laurie? Hvor slemt?
Hun har det fint. Vagterne kom, men ingen har set ham siden.
Det er som et mareridt. Men jeg vågner aldrig.
De leder efter ham, men vær forsigtig.
Tak.
Du vil ikke tro det her.
- Hej, skat. - Doug...
Tekster: Tim Østerkjerhuus www.sdimedia.com