- Hun mister mye blod. - Fortsett å pakke.
Jeg slipper opp for gasbind.
Hold trykket.
- Jeg tar posen. - Jeg henter blod.
Det blør stygt.
Hun trenger blod, Hen.
- Hun trenger en operasjonssal. - Kjør fortere!
Sentralen. 118 ankommer First Presbyterian.
Mottatt. Operasjonssalen og kirurgene er klare.
Greit.
58 år gammel kvinne med brystskade.
Satte en matlagingsspray på komfyren. Bevisstløs da mannen fant henne.
Ekstremt blodtap.
Vi har intubert, gitt væske og en halv enhet med blod.
Unna vei.
- Inngangssår til venstre, ingen utgang. - Rett til operasjonssalen.
Hjertestans! Kom igjen!
- Det er mamma! - Hei!
Slipp!
Det er mamma! Nei!
Mamma! Nei!
30 TIMER TIDLIGERE
- Du sa hun ikke ville bli et problem. - Det er hun ikke.
Visste du at hun har ringt rundt? Stilt spørsmål om forretningene mine?
Hun snakket med noen i transportfirmaet. Hun fant forbindelsen til Valdus Holdings.
Nikolay, hun er en politibetjent med for mye fritid.
- Ikke vær bekymret. - Jeg er ikke det.
Men du burde kanskje være det. Jeg må visst gjøre alt selv.
Hva vet du om denne kvinnen?
Har hun familie?
Pop, kanskje vi skal la Ben undersøke hva han kan gjøre først?
Du vil vel ikke håndtere følgene av å ta en politibetjent?
Jeg trodde ikke din generasjon likte politi.
Noen ganger føles det annerledes når de er døde.
Én sjanse til, Ben.
Én.
Jeg skal fikse dette. Jeg lover.
Bra, for i motsetning til sønnen min, plages jeg ikke av døde politifolk.
Ta det om igjen.
Kan vi gjøre dette senere?
Jeg vil til sykehuset for å sjekke tilstanden til Grant.
Tilstanden er at hun ble skutt i brystet.
Så med mindre du har en hemmelig legeutdanning jeg ikke vet om,
er det eneste du kan gjøre for henne, å avgi forklaring.
SWAT gikk inn litt etter klokka 8:00.
Vi delte oss for å lete etter Nikolay Caster.
Betjent Grant og jeg tok kontoret. Vi gikk inn gjennom motsatte dører.
Caster grep våpenet sitt.
Hva i helvete, Ben?
Grant skjøt på ham.
Dessverre klarte Caster å avfyre et skudd og traff betjent Grant.
Da skjøt jeg Nikolay Caster.
Det eneste jeg angrer på, er at jeg tok ham for sent,
og ikke kunne hindre at Grant ble alvorlig skadet.
Så Athena skyter på Caster, men bommer?
Og ender opp med å treffe disse bøkene i stedet?
Ja.
Det er ulikt henne.
Å bomme på så nært hold.
En razzia er noe annet enn en trafikkontroll.
Det er lett å bli nervøs.
Du holdt visst hodet kaldt.
Jeg gjør mitt beste.
Hun har mistet mye blod.
Legen sa at hun var dekompensert innen hun kom til akutten.
Hvordan går det med alle?
Akkurat som forventet.
Kapteinen aner ikke hva han skal si til dem.
Det fins ingen riktige ord.
Vet vi hva som skjedde?
Ingen fra politiet sier noe til noen.
Vi får informasjon stykkevis. En slags politiaksjon.
Hun og noen andre betjenter raidet en adresse i Encino.
- Den mistenkte skjøt henne. - Hun skjøt tilbake.
Jeg vet hva du tenker.
Hva? At hun bare utførte ordre og ble skutt fordi vi satte henne på noe?
Vi vet ikke om dette har noe med smuglingen å gjøre.
Du sa at hun sa du kunne vente nytt snart.
Du trodde de skulle arrestere noen.
Hun klarer seg.
Hvordan vet du det?
Fordi hun er Athena.
McCluskey.
Lenge siden sist, Carter.
Pokker. Betyr det at jeg også er død?
Nei. Men dagen er ikke over ennå.
Pulsen er på 201.
Blås opp lungen.
Pulsen stiger fortsatt. 205.
Da er det flere skader vi ikke ser.
- Bypass. Hun har et fragment i hjertet. - Doktor, 206.
Skynd deg, hun krasjer.
Anatoliy.
Der er du, jo.
- Bra. - Er det?
Ja.
Hva i helvete?
Du forrådte faren min.
- Nei, det stemmer ikke. - Du raidet huset hans.
Tror du jeg planla det raidet? Virkelig?
At jeg tok med meg betjenter og marsjerte inn
i et hus hvor jeg har mottatt bestikkelser de siste seks årene?
- Tror du det? - Du var der!
Med Athena Grant.
Det var hennes show, ikke mitt. Greit? Jeg fant det ut i siste liten.
Jeg hadde ikke tid til å advare dere.
Faren din trakk et våpen.
De skjøt hverandre.
La oss ta en drink.
La oss ta en drink. Ok?
Vil du at jeg skal tro at en skarve politibetjent
ledet en razzia mot Caster-familien?
Hei.
Alt står i mappa.
Jeg fant den fram etter at vi møttes. Alt er her. Alt.
Alt. Flere tilfeller av tjenesteforsømmelse
og litt for mye iver i jobben.
Athena Grant har alltid vært en løs kanon.
Du lot dette skje.
Jeg prøvde å stoppe det. Jeg prøvde, men klarte det ikke.
Men jeg kan hindre henne i å forlate sykehuset
og sørge for at hun aldri blir et problem for dere mer.
Jeg overbeviste faren min om å stole på deg, og nå er han død!
Jeg tar meg av dette selv.
Vær glad for at jeg ikke plages av to døde politifolk akkurat nå.
- Hun kom inn for tre timer siden. - Jeg forstår.
Hun opereres fortsatt.
Kan du sjekke igjen? Hvorfor tar det så lang tid?
Legene kommer ut når de er ferdige.
Hvor lang tid tar det?
Ford. Kom, vennen. La oss sette oss.
Beklager.
Vi er vel ikke de eneste som bekymrer oss.
- Jeg lurer på hvem de er her for. - Jeg gjetter barnet deres.
Jeg har sett det blikket før. En egen type hjelpeløshet.
Ikke tenk sånn.
Det var leit med vennene dine.
Og Theo... Han virker som en fin unge.
Takk, Harry.
La oss sjekke automatene, se hva de har.
Kom igjen.
Kanskje du burde dra hjem og hvile litt.
Du vil ikke ha et nytt stressutbrudd på toppen av alt dette.
Stødig som en klippe. Jeg blir mer stressa av å ikke være her.
Vet du hva? Jeg trenger kaffe.
- Hei. Trenger du selskap? - Det går bra. Jeg har funnet noe positivt.
Hva da?
Jævelen som gjorde dette, er allerede død.
Reparasjonen er utført. Fjerner klemmene.
La oss få henne av bypass og se om det holder.
- Gi adrenalin, se om det får det i gang. - Gir adrenalin.
Gi meg elektrodene.
- Lader. - Unna.
Kom igjen, Grant. Kom tilbake til oss.
Du likte aldri å følge ordre.
Jeg gjør ting i mitt eget tempo.
Tja, det at jeg er her, er bevis på at tida er ute.
Jeg ble skutt.
Vi utførte en ransakingsordre, og Hooks og jeg tok kontoret,
og så...
Du ble "serpicoet".
Ja, hvorfor så du ikke det komme?
Svikt i fantasien.
Hvor lang tid har det gått?
Tre timer og 20 minutter.
Unnskyld, ingen nyheter er vanligvis gode nyheter under operasjoner.
Vi vil bare se datteren vår.
- Hun syklet og ble påkjørt av en bil. - Det er fryktelig leit.
Hvem er dere her for?
Moren min. Hun blir også operert.
- Vi får håpe alle får nyheter snart. - Ja.
Kanskje nå.
Familien Grant?
Ja, hvordan har hun det?
Vi ble nettopp ferdig. Hun klarte seg bra.
Men det var ikke et enkelt inngrep.
Jeg klarte å reparere skaden, men det neste døgnet blir kritisk.
Vi holder henne i kunstig koma.
Er hun i koma?
Det går bra. Det er et godt tegn.
Vi har gitt henne midler som vil hjelpe henne med å hvile.
Så får vi se om kroppen hennes klarer å kjempe seg tilbake.
- Når kan vi se henne? - Hun flyttes til postoperativ.
En sykepleier sier ifra når tiden er inne.
Herre, du vet at jeg har prøvd å tro. Jeg må si at du ikke gjør det lett.
Vi kan ikke miste Athena. Barna hennes kan ikke det.
Vær så snill, himmelske far, led kirurgens hender.
Lær oss å være modige. Og vær med vennen vår.
Bring henne tilbake til oss. Amen.
Tror du han hører deg?
Jeg vet ærlig talt ikke. Jeg liker å tro det.
Jeg tror det. Det var det jeg ble lært.
Faren min døde i dag.
- Det var leit å høre. - Takk.
Det var ganske uventet.
Kanskje det ikke burde ha vært det. Man vet aldri, gjør man vel?
Nei.
Jeg kondolerer. Jeg burde gå tilbake til vennene mine.
- Selvsagt. Mente ikke å forstyrre. - Det gjorde du ikke.
- Fikk du svaret ditt? - Ja, jeg tror det.
- Vennen min overlevde operasjonen. - Det er fantastiske nyheter.
Takk.
- Det var leit med faren din. - Det går bra. Han var en drittsekk.
Athena Grants pårørende?
May Grant, datteren hennes. Når kan vi se henne?
- Hun er på et rom nå. Jeg kan ta med to. - Jeg går.
- Noen andre? - Ravi Panikkar. Kan du følge meg?
- Ja, selvsagt. Hva enn du trenger. - Takk.
Kan dere be Harry komme inn?
Ja da. Gå til moren din.
Takk.
- May fikk gå inn til henne. - Så hvorfor står vi fortsatt her?
Hun er i koma, Buck. Hun merker ikke at jeg er der.
Det vet vi ikke.
Harry, hvorfor vil du ikke se henne?
Jeg vil se henne. Jeg bare...
Jeg vet ikke om jeg takler å se henne sånn.
Jeg trodde at det å bli brannmann, en av dere,
ville få meg til å føle meg mindre maktesløs, men det gjør det ikke.
Du er opplært til å hjelpe, men det kan du ikke nå.
Alt du kan gjøre, er å være der. Noe som iblant er det vanskeligste av alt.
Iblant er det det eneste.
- Kan du sette deg? - Har alle pause?
Du kan ikke gå inn dit.
Blomsterleveranse til Athena Grant.
Du kan legge dem her. Hun får dem.
Fra politisjefen. Jeg skulle levere dem personlig.
Kan du slippe meg gjennom?
- Nei, beklager. Ikke uten eskorte. - Her er eskorten min.
Beklager, kona mi og jeg holder på å bli gale der ute.
Han har en pistol!
Alle ned på gulvet.
Kom igjen!
- Det er mye blod. - Herregud. Jeg er her.
Finner du såret?
Han ble skutt i brystkassen. Kulen bommet visst på hjertet.
Feil. Vi får ta trappa, da.
Hva i helvete skjedde?
Han spurte etter Athena Grant, og så skjøt han.
Athena.
- Kan du åpne døra? - Nei.
- Hva mener du? - Jeg stengte ned sykehuset.
Skytter i bygningen. Det er protokoll.
- Gjør det om. - Jeg kan ikke. Politiet må gjøre det.
- Hei, kaptein. - Ravi, hør nøye etter.
En mann med pistol er på vei mot dere.
- En pistol? - Hva?
Han prøver å finne Athena.
Alle sykehusets fløyer er stengt ned.
Vi kan ikke komme til dere. Dere må flytte henne.
En bevæpnet mann leter etter moren din.
- Vi må flytte henne. - Det går ikke. Hun ligger i respirator.
Hun slutter å puste om vi flytter henne.
Når han finner dere, slutter dere alle å puste.
Ikke vær der inne når han kommer.
SWAT er på vei.
Skru av IV-pumpene. Vi henger posene på sengestolpen.
Hva med respiratoren?
Vi finner en annen.
- Hvor lang tid har hun? - Ser du det?
Oksygenmetningen. Den må holde seg over 90.
Det er det viktigste.
- Ok? - Ok.
Hallo?
- Har du noe? - Dette er alt jeg har.
- Er det alt? - Det er mer på hjertestarteren.
Som er innelåst. Fortsett å lete.
Gi meg alt du finner.
- Ok. Hvordan går det? - Vi har knuste ribbein.
Jeg vet ikke om kulen traff arterien.
Ford? Herregud, han puster ikke.
Greit, frue. Du må gi oss litt rom, ok?
Ok, greit. Gjør klar til å bytte.
Ok. Sånn.
- Jeg mistet pulsen hans. - Starter kompresjoner.
Faen, jeg kjenner beinfragmenter.
Ribbeina kan gjennombore hjertet.
- Herregud, nei. - Vi må få sirkulasjon.
- Vi får det ikke til utenfra. - Hjertemassasje?
Vi trenger en kirurg.
Si fra hvis du finner en.
Foreløpig er vi alt vi har.
Dørene er låst på denne siden også.
Så du noen?
Nei, ingenting.
Så merkelig.
Hei, Maddie.
Si at du er uskadd.
Ja, jeg er her med Harry.
Vi er i femte etasje på sykehuset, og ingen tar telefonen.
Sykehuset er nedstengt. Skytter i bygningen.
- Hva? - Han leter etter Athena.
Hva? Nei, vi må hente henne.
Det går ikke. Fløyene er avskåret fra hverandre.
- Hva med politiet? - SWAT drar ut nå.
Vet vi hvor denne fyren er?
- På intensiven. - Der mamma og søsteren min er.
Ok, Maddie. Du må få oss gjennom de dørene.
LAPD låser opp dørene bare når bygningen er klarert.
- Jeg kan ikke gjøre noe. - Jo, kanskje.
Hun er på 93.
Ikke se på det nå.
Da starter jeg. Ok.
Bra.
- Det holder. - Ok.
- Skal jeg gjøre det? - Stødig som en klippe.
Ok. Der.
Hva gjør hun?
Hun pumper hjertet hans for ham. Hun holder ham i live.
Ikke slipp.
For å få opp dørene, må du kutte strømmen til sykehuset.
- Det vil ta livet av alle i respirator. - Nei. Generatorene vil slå seg på.
- De kjører inkubatorer, blodbanker... - Men ikke dører.
Hvor slår man den av?
- I kjelleren. - Fem etasjer ned.
Vi kan få dere dit. Følg korridoren. Se etter en dør med "Ventilasjon, vest".
- Den er ikke magnetisk. - Jeg så den.
VENTILASJON, VEST
Ok, Maddie, vi er inne. Hva nå?
Luftfilteret burde gi dere tilgang til vannkjøleranlegget.
- Ok. - Den store ventilen.
Ja. Ok, denne.
Flott.
Hei, Maddie, ingen trapper.
Da trenger dere en annen vei.
Vil denne fungere?
- Hun er på 89, vi trenger en respirator. - Det bør være en på operasjonssalen.
- Her. - Ok.
Har du henne?
Ok.
- Hvordan gjør jeg det? - Sett denne inn der.
- Ok, er det riktig? - Ja.
Ok.
Kom igjen.
- 84, 83. - Nesten ferdig.
80.
- Ok. - Ok.
88.
- 90. - Det virker.
Det bråker ganske mye.
Ja.
Sånn, ja. Du klarer dette. Kom igjen.
Du klarer dette.
Har deg.
Sjekker pulsen.
- Pokker. - Jeg føler ingenting.
- Vil du bytte? - Vi kan ikke. Jeg tetter såret.
Vent. Der er den.
Der er den.
Ja, vi har puls.
Ja.
- Hovedpanelet burde være lett å finne. - Ja, her.
Finn bryteren. Si hva innstillingen er.
- Den er på auto. - Perfekt.
Reservestrømmen. Nå kutter vi resten.
Slå på tre brytere: "Utstyr", "Kritisk" og "Sikkerhet".
Bryter seks, sju og åtte.
Ja, vi har dem. Her.
Slå dem på samtidig. Dere får et ti sekunders strømbrudd.
Hvis generatorene virker, tar de over.
- Hvis? - Det går nok bra.
- Klar? - Ja.
- Jepp. - Nå.
Herregud. Hva er det nå?
Kom igjen.
Hva er det?
- Betyr det at SWAT er her? - Gud, jeg håper det.
Jeg vet at dere er her.
- Koble den fra. - Hva?
- Han hører oss. - Er du sikker?
Ja.
Det fins ingen utvei!
Bare kom ut.
Jeg finner dere.
Ingen fare, jeg vil bare ha purken.
- 75, jeg må koble den til. - Vent.
Vi tror den mistenkte er på intensiven.
Heng i!
Det er alt.
Ingen andre blir skadet.
Dere kan ikke gjemme dere for alltid!
Den synker.
Vi må koble den til. Hun puster ikke.
- Jeg gjør det. - Ok.
Nei. Nei! Ikke gjør det!
Hei!
Hei, stopp. Trekk tilbake.
Harry! Ikke skyt. Han er med meg. Han med pistolen er med meg.
Det er mistenkte. Han der.
Han er med meg. Jeg har deg.
- Når kom de? - Rett etter at vi skilte lag.
Mamma! Mamma.
- Klarer hun seg? - Vet ikke.
Her, her.
Pulsen er sterk.
Ok.
Ja ja...
Går du?
Du har en familie og en jobb. Du har bygd et vakkert liv for deg selv.
Jeg er stolt av deg, småen.
McCluskey, vurderte du noen gang å slutte?
Du var i tjeneste lenge,
og ingen kan gjøre dette for alltid, ikke sant?
Det er sant.
Men noen ganger dør vi først.
Det er bare... Alle de årene med å sitte i bilen
og stirre ut på verden hver dag.
Forskjellige folk, men de samme problemene og...
ingenting endrer seg.
Jeg begynner å føle meg som en hamster i et hjul.
Er det et tegn på at jeg burde... gjøre noe?
Athena.
Hvis du er lei av utsikten, bør du kanskje komme deg ut av bilen.
Han er her borte.
Skuddsår i brystet. Direkte hjertemassasje i syv minutter.
- Pulsen er svak. - Få ham til operasjonssalen.
- Er nedstengningen er over? - Ja. De tok skytteren.
- Var det flere? - Nei, takket være dere.
- Greit. - På tre.
Én, to, tre.
- Kan jeg bli med ham? - Beklager, ikke nå.
Men du kan se datteren din straks. Hun har det bra.
- Er det sant? - Ja.
Takk. Takk, begge to.
Jeg har aldri sett slikt lagarbeid før. Tusen takk.
Ja. Vi pleide å turnere sammen.
Du, Chim.
Hun lever.
Hvor er Eddie?
- Hva? - Eddie!
Eddie!
Eddie! Eddie, går det bra?
Eddie.
Hei, folkens.
Få en båre hit!
Tre dager. Det orker jeg ikke. Dette er latterlig. Jeg har det bra.
Du ble stukket i magen.
Ikke så dypt.
Tja, heisen så ut som den fra Ondskapens hotell.
Bank, bank.
- Hei! - Hei, pappa.
- Hei, folkens. Hva gjør dere her? - Han kunne ikke vente til i morgen.
Jeg kjørte ham hit, så han ikke fant andre måter å reise på.
Det blir et kort besøk.
Jeg vil ikke at du skal sitte her hele natta.
Hvorfor ikke? Du gjorde det for meg.
Jeg har favoritten din.
Se her.
Jeg er aldri bekymret når han går inn i en brann,
- men ellers bekymrer jeg meg alltid. - Ja, klart.
Hvordan går det med politibetjenten?
Hun hviler. Legene forventer at hun klarer seg.
Det er veldig gode nyheter.
Prøver man å holde de to fra hverandre, taper man.
Her er en til.
Ja.
- Williams. - Etterforsker Hooks.
Hva gjør du her?
Fikk ikke sove. Jeg jobber med saken mot Casters sønn.
- Jeg ville gå gjennom detaljene, så... - Skjønner.
Før vi gjør det, kanskje du vil strekke på beina litt?
Jeg holder skurkene unna imens.
- Virkelig? - Ja, klart det.
Ja, det sier jeg takk til. Jeg henter en brus eller noe.
Ja, gjør det.
Mye oppstyr for din skyld, betjent.
Får nok en tapperhetsmedalje uten å stå opp.
Det blir selvsagt posthumt.
Det er en dårlig idé.
Hender.
Registrer den som bevis. Ta tjenestevåpenet hans og alt annet.
- Hvor lenge har du vært våken? - Jeg er en morgenfugl.
Ta ham med til stasjonen.
Godt å ha deg tilbake.
Ja. Angående det...
Når jeg kommer ut herfra, må vi ta en prat.
Jeg tror ikke jeg vil like den praten.
Jeg vurderer bare å endre tempo.
Når bestemte du det?
Nå nylig. Jeg har hatt tid til å sove på det.
Sue. Det er så godt å se deg.
Jeg må jo få med meg Nashs bursdag.
Jeg er glad du kom.
Jeg har trent i månedsvis for å klare å komme i dag.
Da fortjener du en drink.
Ok.
Tenk at ettåringer trenger så mye?
De gjør ikke det. Det er nok mest Lego. Hva kjøpte du til ham?
- Hva kjøpte du til ham? - Spareobligasjoner.
Denne er til deg.
Noe til din første dag på den nye jobben.
Takk. Så søtt av deg.
Ja.
Sokker?
Kjøpte du sokker til meg?
Kompresjonsstrømper.
Livet ditt er i ferd med å endre seg, og du vil tilbringe mye tid på beina.
Velkommen til intensivstudiet i sykepleie.
Dere tror kanskje at det viktigste ordet er "sykepleie",
men nei. Det viktigste er "intensiv".
De neste tolv månedene blir deres livs mest utfordrende.
Hvem vil møte sin første pasient?
Ok, Grant, vis meg hva du har.
Hei, Mr. Smith?
Ta et stort stykke.
Hei, Gabby. Tenk å se deg her.
Jeg ble lovet kake.
Hen sa at de fleste migrantene fikk asyl i bytte mot at de vitnet.
Jeg ville ha informert deg, men du var opptatt med å bli stukket,
så jeg tenkte jeg skulle la deg bli frisk.
Hun sa "de fleste".
Ikke "alle".
Vi fant ikke noe til Esteban fordi situasjonen hans er mer kinkig.
Han er jo påtalemyndighetens stjernevitne.
Folk nøler mer med å ta inn en voksen mann enn en kvinne eller et barn.
Noen må kunne hjelpe. Vi kan ikke svikte ham.
Ingen svikter ham.
Jeg skal fortsette å jobbe med dette, og hvis du kommer på noen, si ifra, ok?
Alle på hotellet er hyggelige. Hugo elsker barnehagen.
Godt å se at han trives.
Ja, akkurat som du lovte.
Vi kommer til å savne deg.
Vi ringes og besøker hverandre. El Paso er ikke så langt unna.
- Her. - Ha det.
Er det greit for foreldrene dine?
De har plass. De hjelper deg med jobb, studier og et liv der.
- Greit? - Takk, Eddie.
Ikke takk meg ennå.
- Foreldrene mine er intense, men bra folk. - Det vet jeg. Jeg kjenner sønnen deres.
Dette er Amber. Får jeg vise henne skiltet ditt?
Igjen? Hvor mange ganger skal du be om å få se det?
Til hun får sitt eget.
Vær så snill.
- God morgen, etterforsker Grant. - Hei, Carol. Vis meg hva du har.
Er det alkoholfritt øl?
Spesialbrygget brus. Hen og Karen har en hel mocktail-seksjon.
Takk.
Det er rart.
Alle som er her, har barn eller er barn.
Bortsett fra oss.
Det får en til å lure på om man passer inn.
Ja.
Ok, så det er det?
Inntil videre.
Du kommer til å høre mye fra meg framover. Planlagte besøk og overraskelsesbesøk.
Ok. Jeg skal være klar.
Dette klarer du fint.
Hva syns du?
Skal jeg bo her nå?
Ja.
Velkommen hjem, Theo.
Oversatt av: S. Drag