- Sângerează masiv. - Mai pune comprese!
Rămân fără în curând!
Apasă pe rană.
- Preiau balonul. - Aduc sânge.
Hemoragia e severă.
Are nevoie de sânge, Hen!
Are nevoie de operație!
Grăbește-te!
Dispeceratul, 118 ajunge la First Presbyterian.
Recepționat, 118. Echipa operatorie e pregătită.
Iau eu de-aici...
Pacientă de 58 de ani cu plagă toracică.
A pus pe foc un tub de spray de gătit. Am găsit-o fără conștiență.
A pierdut mult sânge.
Am intubat-o, i-am administrat fluide și 250 ml de sânge.
Faceți loc! Laoparte!
- Plagă împușcată, fără plagă de ieșire. - Intră direct în operație!
Stop cardiac! Grăbiți-vă!
- E mama! E mama mea! - Stai!
Dați-mi drumul! E mama!
Mamă... Nu!
CU 30 DE ORE ÎN URMĂ
Ai zis că nu-i o problemă.
Păi nu e.
Știi că a dat telefoane? S-a interesat de afacerile mele.
A vorbit cu cei de la firma de transport. A aflat că ține de compania Valdus.
Nikolai, e o agentă de patrulare cu prea mult timp liber la dispoziție.
- N-ai motive să fii îngrijorat. - Nu sunt. Dar tu ar trebui să fii.
Pare că trebuie să fac totul singur.
Ce știi despre femeia asta? Are familie?
Tată, ce-ar fi să-i dăm șansa lui Ben să se ocupe de situație?
Vizarea unei polițiste ar atrage după sine repercusiuni.
Credeam că generația ta detestă polițiștii.
Părerile-s împărțite când vorbim de uciderea lor.
Îți mai dau o șansă.
Doar una!
O să rezolv problema, îți promit.
Bun. Nu-s ca fiu-meu, nu cred că-mi bat cuie în cap omorând polițiști.
- Încă o dată, de la început. - Putem discuta mai încolo?
Speram să trec pe la spital să aflu în ce stare e agenta Grant.
În ce stare e? A fost împușcată în piept.
În caz că n-ai făcut Medicina și ai uitat cumva să-mi spui,
tot ce poți face pentru ea e să-mi prezinți evenimentele.
Trupele SWAT au pătruns în locuință puțin după ora 20:00.
Ne-am împărțit ca să-l căutăm pe Nikolai Caster.
Eu și agenta Grant ne-am îndreptat spre birou.
Am intrat pe uși diferite.
Caster a întins mâna după armă.
Ce naiba faci, Ben?
Agenta Grant a tras în el.
Din păcate, Caster a apucat să tragă și a nimerit-o pe agenta Grant.
Imediat după l-am împușcat pe Nikolai Caster.
Singurul meu regret e că am ajuns prea târziu la el
și că n-am putut împiedica rănirea gravă a agentei Grant.
Deci Athena a tras în Caster, dar a ratat?
În schimb a nimerit cărțile de aici?
- Da, doamnă. - Nu-i stă în fire.
Să rateze de la mică distanță.
Descinderile diferă mult de controalele rutiere.
- E ușor să cedezi sub presiune. - Văd că tu nu ți-ai pierdut capul.
Mă străduiesc să nu.
A pierdut mult sânge.
Doctorul a zis că se decompensase înainte să ajungă la UPU.
Cum sunt ceilalți?
Fix cum te-ai aștepta.
Din păcate, căpitanul habar nu are ce să le spună.
Nu ai ce să spui în situația asta.
Știm ce s-a întâmplat? Nimeni de la poliție nu ne-a zis nimic.
Primim doar frânturi de informații. A fost o acțiune a poliției.
A participat la percheziția unei locuințe din Encino.
Suspectul a împușcat-o, ea a ripostat.
Știu la ce te gândești.
Că a participat la percheziție și a fost împușcată din cauza noastră?
Nu știm sigur că are legătură cu cazul.
Ai spus că ți-a zis că va reveni cu informații.
Ți-a dat impresia că vor face arestări.
O să scape.
De unde știi?
Fiindcă e Athena.
McCluskey...
A trecut ceva, nu, Carter?
Fir-ar!
Deci am murit și eu?
Nu. Dar ziua nu s-a sfârșit încă.
Pulsul e de 201 bpm.
Expandați plămânul stâng.
- Pulsul a urcat la 205. - Semn că există și alte leziuni.
Circulație artificială! I-a atins cordul.
- Pulsul e 206. - Grăbiți-vă, intră în stop!
Anatoli...
Ești aici.
- Mă bucur. - Da?
Da...
Ce naiba, omule?
- L-ai trădat pe tata! - Ba nu, nu asta s-a întâmplat.
- Ai descins la noi acasă! - Poftim? Crezi că a fost ideea mea?
Crezi că am condus o liotă de agenți la cei de la care iau mită de șase ani?
- Serios? - Ai fost acolo!
Cu Athena Grant!
Ea a fost creierul operațiunii, nu eu. Eu am aflat pe ultima sută de metri.
N-am apucat să vă avertizez.
Tatăl tău a scos arma.
S-au împușcat reciproc. Hai să bem ceva! Ne torn ceva de băut, da?
Vrei să cred că o agentă de patrulă a pus la cale o descindere la familia Caster?
Uite... Am aici dosarul.
L-am cerut după ce am cunoscut-o. E trecut tot acolo.
Multiple cazuri de abateri disciplinare, abuz de putere,
depășirea atribuțiilor de serviciu.
Athena Grant e imprevizibilă și așa a fost mereu.
Dar tu ai permis una ca asta!
Am încercat să-i pun capăt. Am încercat, dar n-am reușit.
Dar o să am grijă să nu iasă niciodată din spital.
O să mă asigur că nu-ți mai face probleme.
L-am convins pe tata să aibă încredere în tine și acum e mort!
Mă ocup singur de ea!
Ai noroc că nu vreau să-mi bat cuie în cap cu doi polițiști morți!
SPITALUL FIRST PRESBYTERIAN
- Au luat-o acum trei ore. - Înțeleg, dar e încă în operație.
Mai verificați o dată! De ce durează atât?
O să vă caute doctorul când iese din operație.
Bine, dar cât mai e până atunci?
Ford, dragule, hai să luăm loc.
Îmi cer scuze.
Nu suntem singurii care-și fac griji.
- Mă întreb de cine întreabă. - De copilul lor, cred.
Cunosc privirea aia. E un soi aparte de neputință.
Nici nu să te gândești la asta!
Condoleanțe pentru amicii tăi.
Îmi pare rău pentru Theo. Pare un puști grozav.
Mersi, Harry.
Ce-ai zice să mergem să vedem ce au la automat?
Haide!
De ce nu te duci acasă, ca să te odihnești puțin?
Un episod acut pe fond de stres îți mai lipsește!
Nu tremur deloc.
Oricum, mă stresez mai tare dacă plec.
Eu am nevoie de o cafea.
- Vrei să-ți țin companie? - Nu-i nevoie. Privesc partea bună.
- Care-i aia? - Nenorocitul care a împușcat-o e mort.
Gata sutura! Scot pensa aortică. Opriți circulația artificială să vedem dacă ține.
- Adrenalină, poate repornește inima. - Administrez acum.
Padelele!
- Încarc. - Laoparte!
Haideți, agentă Grant, nu renunțați!
Niciodată nu ți-a plăcut să urmezi ordine!
Prefer să-mi dau timp.
Faptul că sunt aici e un semn clar că ești în criză de timp.
Am fost împușcată.
Aveam mandat de percheziție. Eu și Hooks ne-am dus în birou.
- Apoi... - Trădată de-un seamăn.
Cum de n-ai anticipat mișcarea?
Nu mi-a trecut prin cap.
- Cât a trecut? - Trei ore, 20 de minute.
Scuze că trag cu urechea, dar e semn bun că n-ați aflat încă nimic.
Vrem să ne vedem fiica. Mergea pe bicicletă și a fost lovită de o mașină.
Îmi pare rău.
- Voi pentru cine sunteți aici? - Pentru mama. Și ea e în operație.
- Să sperăm că vom primi vești curând. - Da...
Poate chiar acum.
Familia Grant?
- Aici, cum se simte? - Acum am ieșit din operație.
Per total, e bine, dar intervenția n-a fost una ușoară.
Am reparat țesuturile afectate, dar următoarele 24 de ore sunt decisive.
Va rămâne în coma indusă medicală.
- E în comă? - E de bine. E semn bun.
Îi administrăm sedative și curarizante ca să se poată odihni.
Rămâne de văzut dacă organismul are resurse să-și revină.
- O pot vedea? - O duc acum la Reanimare.
Vă spune asistenta când puteți merge la ea.
Doamne, încerc să-mi regăsesc credința.
Dar nu-mi faci deloc viața ușoară.
N-o lua pe Athena, Doamne! Copiii ei au nevoie de ea.
Te rog, Doamne, dă chirurgului mână sigură!
Învață-ne să avem curaj.
Să fim alături de ea.
Las-o printre noi.
Amin!
Crezi că te aude?
Sincer, chiar nu știu. Îmi place să cred că da.
Așa cred și eu.
Asta am fost învățat.
Tatăl meu a murit azi.
Condoleanțe!
Mulțumesc. Nu mă așteptam.
Deși poate că trebuia.
Nu știi niciodată, nu?
Nu.
Îmi pare rău pentru tatăl tău. Mă așteaptă prietenii.
Desigur.
- Scuze, te-am deranjat. - Deloc.
Ți-a dat ascultare?
Da, se pare că da. Prietena mea a ieșit din operație.
Ce... veste bună!
- Da. Condoleanțe pentru tatăl tău. - E în regulă.
Era un nenorocit.
Aparținătorii lui Grant?
May Grant, fiica ei. Când o putem vedea?
- E în salon. Au voie doar două persoane. - Merg eu.
- Altcineva? - Ravi Panikkar.
Mă conduci tu, te rog?
- Da, desigur, cum să nu. - Mulțumesc.
- Îi spuneți voi lui Harry să intre? - Sigur, mergi la mama ta.
Mulțumesc.
May a intrat la mama.
Noi ce mai căutăm aici?
E în comă, Buck.
- Îi e totuna dacă sunt acolo sau nu. - N-ai de unde să știi!
De ce nu vrei să o vezi?
Vreau să o văd, dar nu știu dacă pot îndura s-o văd așa.
Credeam că, odată ce am devenit pompier ca voi,
nu mă voi mai simți neputincios în astfel de situații, dar nu-i așa.
Tot te simți, ești antrenat să ajuți, dar nu ai cum.
Dar poți să îi fii alături.
Uneori ăsta e cel mai greu lucru.
Uneori doar asta putem face.
- Vino la loc. - Sunt în pauză de masă?
Interzis vizitatorilor
Nu puteți intra.
- Am un buchet pentru Athena Grant. - Lăsați-l aici, o să-l ducă cineva.
E de la șeful poliției. Mi s-a spus să-l livrez personal. Pot intra?
Nu, îmi pare rău, n-aveți voie neînsoțit.
Nici acum?
Iertați-mă, dar eu și soția mea suntem înnebuniți de griji. Nu puteți...
Are o armă!
Toată lumea la podea!
Hai odată!
- Ce de sânge! - Doamne, iubitule!
- Unde e plaga? - L-a împușcat în cutia toracică.
Pare că i-a ratat inima. Cred.
Eroare? Pare că trebuie s-o luăm pe scări.
Ce s-a întâmplat?
A întrebat de Athena Grant, apoi l-a împușcat.
Athena...
- Deschide ușa! - Nu pot.
- Cum așa? - Spitalul e în lockdown.
E protocolul când avem atentatori.
- Deblocheaz-o! - Doar poliția o poate debloca.
- Alo? - Ravi, ascultă-mă cu atenție!
Un bărbat înarmat se îndreaptă spre voi.
- Înarmat? - Poftim?
O caută pe Athena. Toate aripile spitalului sunt blocate.
Nu putem ajunge la voi. Trebuie s-o mutați!
Un tip înarmat o caută pe mama ta.
- Trebuie s-o mutăm. - Nu putem, e conectată la aparate!
Dacă oprim ventilația, nu mai respiră.
Dacă vă găsește, nu mai respirați niciunul!
Nu stați acolo să vă găsească! Trupele SWAT sunt pe drum.
Bun, desfă perfuziile de acolo și agață-le de pat!
- Cu ventilatorul ce facem? - Găsim altul, suntem în spital.
Cât timp are?
Uite, asta e saturația de oxigen. Trebuie să rămână peste 90.
- Asta e tot ce contează, bine? - Da.
Alo?
E cineva?
- Ai găsit ceva? - Doar ce e aici.
- Atât? - Restul sunt pe căruciorul ATI.
Dar e în aripa încuiată. Mai caută! Adu-mi tot ce găsești, da?
- Bun... Care-i situația? - Are coaste sfărâmate.
O fi fost glonț expansiv. Posibil să-i fi atins artera.
Ford? Nu mai respiră!
Faceți-ne puțin loc, doamnă!
Bun, pregătește-te să facem schimb.
Așa...
- Nu mai are puls. - Încep compresiile toracice.
Fir-ar, simt fragmente osoase. Dacă insist, coastele îi străpung inima.
- Dumnezeule, nu! - Trebuie să-i pompăm sângele!
- Dacă din exterior nu se poate... - Îi facem masaj cardiac?
- Ne trebuie un chirurg. - Dacă-l găsești, anunță-ne!
Între timp, ne descurcăm cum putem.
Și ușile de aici sunt încuiate.
- Ai văzut pe cineva? - Nu, nu era nimeni.
Tare bizar!
- Bună, Maddie! - Ești teafăr?
Da, sunt blocat cu Harry la nivelul cinci și nu ne răspunde nimeni la telefon.
Spitalul e în lockdown, e un atentator.
- Poftim? - O caută pe Athena.
Cum? Trebuie să mergem la ea.
Nu puteți, accesul între aripile spitalului e blocat.
- Intervine poliția? - Nu, SWAT.
Știm unde e atentatorul?
- În aripa ATI. - Acolo sunt mama și soră-mea!
Maddie, trebuie să ne ajuți să ajungem acolo!
Poliția deblochează ușile după ce clădirea e verificată.
- Nu pot să vă ajut cu nimic. - Ba s-ar putea să poți.
A ajuns la 93.
Nu te mai uita la monitor!
Să-i dăm drumul!
- Bun, așa, bravo! - Bine.
- Să mă ocup eu? Dacă strângi prea tare... - Sunt bine, căpitane.
Gata, am ajuns!
Ce face?
Pompează manual inima soțului dv. și îl ține în viață.
Atunci continuă!
Ca să deblocați ușile, trebuie să tăiați curentul.
Și pacienții conectați la aparate?
Sistemele esențiale au generatoare care pornesc după zece secunde.
- Adică incubatoarele, băncile de sânge... - Dar nu și ușile. De unde oprim curentul?
- De la subsol. - Suntem la cinci.
Vă ghidăm noi. Există un coridor de serviciu.
Pe ușă scrie „sala instalației de ventilare”.
- Nu e una magnetică. - Super. Am văzut-o!
INSTALAȚIE VENTILARE
Am intrat, Maddie. Acum ce facem?
Filtrul de aer vă oferă acces spre scările care duc la stația de răcire a apei.
- E o gură mare de aerisire. - Bine. Asta trebuie să fie.
Super!
- Auzi, Maddie? Nu sunt scări. - Atunci trebuie să coborâți pe altundeva.
Merge așa?
- E la 89, ne trebuie un ventilator! - O sală de operații! Precis are unul.
- Pe aici! - Bine.
Te descurci?
Bun...
Așa...
- Ce trebuie să fac? - Ia tubul și conectează-l!
- Bine. Așa? - Da.
Gata.
Hai, aprinde-te!
- E 84. Acum 83. - Încă puțin.
Acum e la 80!
- Gata! - Bine.
A urcat la 88.
- Acum e 90. - Funcționează!
Dar e cam zgomotos.
Da...
Uite așa!
Hai că poți!
Vei reuși!
Te țin eu!
Verificare de puls!
- Fir-ar! - Nici eu nu-l simt.
- Facem schimb? - Nu putem. Astup plaga.
Stai, i-a revenit!
Uite!
- Da, are puls! Îi simt pulsul. - Da...
- Ar trebui să vedeți panoul electric. - L-am găsit, e chiar aici.
Pe ce e pus comutatorul de transfer?
- Pe automat. - Perfect! E pentru generatoare.
Deconectați echipamentele, aparatele și sistemele de siguranță.
- Întrerupătoarele șase, șapte și opt. - Le vedem. Aici!
Opriți-le pe toate odată. Va fi o pană de zece secunde.
Apoi, dacă generatoarele merg, vor porni.
- Dacă? - O să fie bine.
- Ești gata? - Da.
- Așa... - Haide!
Doamne! Acum ce mai e?
Hai!
- Ce se întâmplă? Au ajuns trupele SWAT? - Dă, Doamne, să fie așa!
Știu că sunteți aici!
- Deconectează-l! - Poftim?
- E zgomotos, ne aude. - Sigur?
Da.
Nu aveți pe unde ieși!
Arătați-vă!
O să vă găsesc!
SPITALUL PRESBYTERIAN
Nicio grijă! O vreau doar pe polițistă!
- E la 75, o conectez. - Așteaptă!
Credem că suspectul e blocat la ATI, în aripa de sud-vest.
Înaintați!
Atât!
Nu fac alte victime.
Nu vă puteți ascunde la nesfârșit!
Continuă să scadă! Trebuie s-o conectăm neapărat. Nu respiră!
- Mă ocup. - Bine.
Nu! Nu poți!
Alo!
Stai pe loc!
Harry! Nu trageți, e cu mine! Cel care are arma e cu mine.
Ăsta e făptașul, cel de aici!
El e cu mine. Sunt aici, ești bine.
- Când au ajuns? - I-am găsit când ne-am despărțit.
Mamă!
- A pățit ceva? - Nu știu.
Dă-mi voie!
- Pulsul e puternic. - Bine...
- Gata... - Ce faci, pleci?
Tu te întorci la slujbă și la familie. Ai o viață frumoasă. Sunt mândru de tine!
Te-ai gândit vreodată să demisionezi, McCluskey?
Ai lucrat mulți ani pe teren.
Nimeni nu poate face meseria asta la nesfârșit.
Sigur că m-am gândit.
Uneori murim înainte să apucăm.
Ani la rând de patrulat în mașină,
de urmărit lumea în fiecare zi.
Alți oameni, aceleași probleme.
Nimic nu se schimbă.
Mă simt de parcă umblu în cerc.
Să fie un semn că e cazul să iau măsuri?
Athena, dacă te-ai săturat de priveliște,
dă-te naibii jos din mașină!
E aici!
Plagă împușcată în piept. Masaj cardiac intern timp de șapte minute.
Puls slab, dar prezent.
- La operație! - Bine.
- S-a ridicat lockdownul? - Da. L-au prins pe atentator.
- Au mai fost... - Victime? Nu, grație vouă.
- Bine. - La trei. Unu, doi, trei!
- Pot merge cu el? - Din păcate nu.
Vă puteți vedea fata în câteva minute. Se simte bine.
- Serios? - Da.
Vă mulțumesc amândurora!
N-am mai pomenit niciodată așa muncă în echipă! Vă mulțumesc.
Da, am participat la multe misiuni împreună.
- Chim... - E în viață!
Eddie unde e?
Unde e Eddie?
- Poftim? - Eddie!
Eddie!
- Eddie! Ești teafăr, Eddie? - Eddie...
Salut, lume!
Mai aduceți o targă aici!
Trei zile! Nu rezist trei zile în spital! E ridicol, mă simt bine.
- Ai fost înjunghiat în abdomen! - Superficial.
Clar, de-asta arăta liftul ca într-o scenă din Strălucirea.
Cioc-cioc!
- Bună! - Bună, tată!
- Ce căutați aici? - N-a avut răbdare să aștepte până mâine.
Ori îl aduceam eu, ori găsea el o cale să vină încoace.
Va fi o vizită scurtă. Nu vreau să stai treaz la spital toată noaptea.
De ce nu? Tu ai făcut asta pentru mine.
Preferatul tău, amice! Ia uite!
Nu-mi fac griji pentru el când e intervenții.
- Dar în restul timpului... - Da...
Cum se simte amica voastră polițistă?
Se odihnește. Doctorii sunt optimiști că își va reveni.
Ce veste bună!
Uită-te la ei! Sunt de nedespărțit!
Poftim, mai vine una!
Da...
SPITALUL FIRST PRESBYTERIAN INTRARE
DOAR PACIENȚI
- Williams... - Dle detectiv Hooks!
Ce căutați aici?
N-am somn. Pregătesc cazul împotriva fiului lui Caster.
- Voiam să ascult și versiunea ta. - Am înțeles.
Uite cum facem, ce-ai zice să te duci să te dezmorțești puțin înainte?
Mă descurc aici zece minute.
- Serios? - Da.
Da, mi-ar prinde bine.
- Mă duc să-mi iau un suc. - Fugi!
Ai făcut valuri, agentă Grant!
Precis vei fi decorată pe patul de spital.
Postum, desigur!
Proastă idee!
Mâinile la vedere!
Înregistrați-o drept probă! Luați-i arma și ce mai are asupra lui!
- De cât timp ești trează? - Sunt matinală de fel.
Citiți-i drepturile și rețineți-l!
Bine ai revenit, agentă Grant!
Apropo de asta, avem de vorbit când ies de aici.
De ce am impresia că n-o să-mi placă ce aud?
Mă bate gândul să fac o schimbare.
Când ai decis asta?
De curând.
Am avut timp să reflectez.
LA MULȚI ANI
Sue! Ce bine îmi pare să te văd!
- Nu puteam rata aniversarea lui Nash! - Mă bucur că ai venit!
Am exersat luni de zile ca să pot veni la petrecere.
- Atunci meriți ceva de băut. - Bine.
Câte cadouri pentru un copil de un an!
Jumătate dintre ele precis sunt seturi de LEGO.
- Tu ce i-ai luat? - Tu, primul!
Titluri de stat.
Ăsta e pentru tine. O mică atenție pentru prima zi dintr-o nouă etapă.
- Ce drăguț! Mersi. - Da...
Șosete?
- Mi-ai luat șosete? - Ciorapi compresivi.
Viața ta se va schimba, May Grant. Vei petrece mai mult timp în picioare.
Bun-venit în programul SNCA!
Deși s-ar crede că N de la nursing e litera-cheia,
de fapt e A, de la accelerat.
Următoarele 12 luni vor fi cele mai dificile din viața voastră!
Cine vrea să facă cunoștință cu primul pacient?
Bun, Grant, să te vedem!
Bună ziua! Domnul Smith?
Ia o felie mare!
- Bună, Gabby! Nu știam că vei fi aici. - Mi s-a promis tort.
Hen mi-a zis că majoritatea imigranților au primit azil în schimbul mărturiei.
Te anunțam personal, dar am auzit că ai fost înjunghiat.
Te-am lăsat să te faci bine.
Hen a zis că majoritatea au primit azil, nu toți.
N-am reușit să-i găsim casă lui Esteban. Situația lui e mai complicată.
Cum? E martorul-cheie al autorităților.
Dar mulți se feresc să ofere adăpost unui bărbat, nu și femeilor sau copiilor.
Trebuie să se găsească cineva. Nu putem renunța.
Nu renunță nimeni! O să mai caut.
Dă-mi de știre dacă știi pe cineva.
Lumea de la hotel e amabilă. Lui Hugo îi place la centru.
- Mă bucur că îi este bine. - Ai promis că așa va fi.
O să ne fie dor de tine!
Stai liniștită! Ne auzim la telefon și vin în vizită. El Paso e aproape.
- Poftim! - Pa!
Părinții tăi au fost de acord?
Au camere libere. Te ajută tata să te angajezi și să-ți iei diploma.
- Bine? - Mulțumesc, Eddie!
Nu-mi mulțumim încă. Pot fi dificili, dar au un suflet mare.
Nu mă îndoiesc. La fel e și fiul lor.
Ea e prietena mea, Amber. Îi arăți insigna?
Iar?
De câte ori o pui să ți-o mai arate?
Până face rost și ea de una.
Te rog!
DETECTIVĂ DE POLIȚIE
- Bună dimineața, dna detectivă Grant. - Bună, Carol! Ce avem aici?
E bere fără alcool?
Suc artizanal. Au multe cocktailuri fără alcool.
Mersi.
Ciudat!
Toți cei prezenți fie sunt copii sau au copii. Cu excepția noastră.
Am senzația că suntem pe dinafară.
Da...
- Asta-i tot? - Pentru moment, da.
O să ne vedem des în următoarele luni pentru vizite programate și surpriză.
Bine, voi fi pregătit.
O să fie bine, Buck.
Ce părere ai?
Stau aici de acum încolo?
Da.
Bun-venit acasă, Theo!
Subtitrarea: Alexandra Grigore