Är det någon här? Brandkåren!
- Det ser tomt ut, chefen! - Vi får se efter för att vara säkra!
Brandkåren!
Hör ni! Här borta! Här!
Brandkåren! Är det någon här?
Här borta!
- Är ni skadad? - Jag kan inte resa mig.
- Jag behöver syrgas! - Syrgas på väg.
Hämta båren!
- Kan du vicka på tårna? - Såja!
- Masken sitter bra. - Då lyfter vi.
Vänta. Gladys.
Vi måste hämta Gladys.
- Han slocknade. - Vem är Gladys?
- Kanske en katt eller hund? - Vi har honom.
- Leta efter ett husdjur, Buck. - Jag fixar det.
Gladys! Kom nu, kisse.
Byggnaden är instabil! Vi begär omedelbar evakuering.
Okej, vi drar oss tillbaka. Buck, kom nu! Vi sticker!
Gladys? Kom nu, Gladys. Vi måste gå.
Gladys.
Gladys!
911, vad har inträffat?
INKOMMANDE TEXTSAMTAL
- Larmoperatör: Vad har inträffat? - Anmälare: Fast i en brand.
579 ATWATER STREET
Andra och tredje gradens brännskador och rökinhalation.
Han hade nog halkat och slagit i huvudet.
- Han svimmade. - Hör ni mig?
- Snälla, hittade ni henne? - Jag hittade Gladys.
Det är inte Gladys. Det är Hoover.
Tack gode Gud. Men var är Gladys?
- Ledningscentralen här. - Det här är brandchef Nash.
En döv kvinna är i lägenhet 10G.
Gladys.
Stegarna når inte längre. Korridoren är övertänd.
- Man når inte via trapphuset heller. - Grannhuset brinner inte.
- Vill du gå via taket? - Jag kan nå ända ned med rep.
- Vill du göra det med rep? - Han gör det inte ensam! Sätt fart!
Okej, vi måste vara redo på marken. Var redo med cyanokit, Chim.
Centralen, vi når inte med stegen.
Informera henne om att vi går ned från taket.
- Hon är ensam där uppe. - Anton, ligg stilla.
- Är du öm? - Jag har varit illamående länge.
Har du haft symptomen länge? Urinerar du mycket?
Du kan ha för mycket kalcium i blodet.
Det kan bero på sköldkörtelproblem.
- Säg att de räddar Gladys. - Var lugn. Våra bästa fixar det.
Kan ni akta er, frun?
- Jag har henne, Eddie. - Uppfattat.
Elden närmar sig. Vi måste sätta fart.
Taket rasar, chefen!
Buck får sänka sig ned själv. Säkra repet och stick.
Mitchell, Sanchez, hämta räddningskuddar.
- Linan är din, Buck! - Okej, vi ses där nere!
Kom igen, Buck.
Sätt fart, sätt fart! Vi måste röra på oss!
Akta hennes huvud.
Tack.
En 60-årig man med rökinhalation och ett sår i huvudet.
Blodtryck 150/100 och oregelbunden hjärtrytm.
Han kan ha ett allvarligt sköldkörtelproblem.
Be kardiologen att undersöka arytmi knuten till hyperkalcemi.
Uppfattat.
Det där var nåt extra!
En så stor brand och inga dödsfall.
Vi borde gå till baren på Pico. Jag bjuder på första omgången.
Jag önskar jag kunde men Christopher har gäster i natt.
Du får gärna komma och fira med nioåringar.
Ni får skåla för mig också. Jag har dejtkväll i kväll.
- Karen kan komma. - Det vill hon nog inte.
Jag och Athena har också dejtkväll.
- Ni får ha det så trevligt. - Visst. Vi ses, chefen.
Du är inte den Buckley jag vill umgås med i kväll.
Jag fattar, Chim. Träffa min syster du. Jag klarar mig.
Okej, Buckley. Vi får visst fira...
...ensamma.
- En öl, tack. - Visst.
Heroisk brandräddning ur ett flammande inferno.
I kväll klockan 23.
Idiot.
Ursäkta?
Att springa rakt in i en sån brand. Bara en idiot gör nåt så dumt.
- De idioterna räddade liv. - Där sa du nåt.
Los Angeles brandkår. De bästa och modigaste som finns.
- Du har varit brandman. - Det är jag fortfarande.
Man glömmer inte vem man är som pensionerad.
- Red Delacroix. - Evan Buckley.
Buck. Vad dricker du?
Nej, nej, efter det du gjorde där så bjuder jag.
Men du är ändå en idiot. Buck.
Vi bar ned det sista av kullen -
- och den där rödlomamman var fokuserad på Mac och mig.
"Glöm den där branden."
"Ni kröker inte ett hår på mina ungar."
Mac kastade in handduken 2002.
- Kraftledningar vid Chatsworth. - Jag beklagar.
Umgås du fortfarande med ditt gamla gäng?
- Håller ni kontakten? - I början.
Vi hade grillfester och berättade gamla krigshistorier.
Efter det var det julkort och e-post om barnbarnen.
Det enda som samlar oss nu -
- är när ännu en av oss har dött.
Alla måste dö nångång. Men du vill inte vara ensam kvar.
- Inga barnbarn för dig? - Då måste man ha barn.
Jag trodde alltid att jag skulle skaffa barn men det blev aldrig av.
Jag var för upptagen med stationen och att rädda liv.
Det är svårt för en kvinna att tävla med det.
Hör du det?
Billie Holiday?
Det härliga ljudet av inga barn.
- Du måste skämta. - Låtsas att vi inte är hemma.
- Det kan jag inte. - Okej.
Men öppna inte dörren helt. Jag vill inte ha nån här.
- Hen? - Hej, ledsen att jag stör.
Jag försökte ringa men kom bara till svararen.
Ni har visst nåt på gång.
- Varför tror du vi inte svarade? - Du och Karen hade väl planer?
- Vi var på väg. - Lämnade du henne i bilen?
Hon vägrade att kliva ur.
Jag kränker dejtkvällens helgd eller nåt sånt.
Bobby, de sa på radion att någon från branden dog.
Anton.
- Killen med katten? - Han borde ha klarat sig.
Jag berättade allt för sköterskan. Vad kan vi ha missat?
Jag ringer ett samtal.
Ni kör verkligen hårt på dejtkvällen. Jag är imponerad.
Vi brukar bara äta mexikanskt. Jag får nog skärpa mig.
Din fru tillbringar kvällen ensam i bilen. Gör något extra.
- När stänger blomaffärerna? - Tänk större. Tänk smycken.
Han dog av hjärtstillestånd.
Jag sa att han hade hyperkalcemi!
Det kan ha bidragit!
De hade massor av patienter från branden.
- Chefen... - Jag beklagar.
Vi bedömer situationen och ger läkarna informationen.
- Ignorerar de oss? - Du gjorde ditt jobb, Hen.
Synd att de inte gjorde sitt!
Jag behövde ingen eskort.
Jag har hittat hem själv sen jag var 30.
Här är det.
Okej, okej, här är vi nu.
Nog med goda gärningar nu. Du kan gå hem.
Okej.
Är det här din station?
Ja, det är min familj. "De kämpande 134:e."
Där är vår chef, Al Prescott.
Jag berättade om Phillie.
Där är Arno, Mac och jag.
Vi var ungefär i din ålder då.
John Delacroix.
Du trodde väl inte att jag döptes till Red?
De kallade mig "Code Red" för att jag var hetlevrad.
Det känner du väl till, Buck? De hetlevrade.
- Vem är det här? - Det är Cindy.
Hon som kom undan. Vi skulle ha gift oss.
Vad hände mellan er?
Vi är alltid upptagna med jobbet.
Det är svårt för andra att inte känna att de kommer på andra plats.
Gjorde ni slut på grund av jobbet?
World series i baseboll 1988.
Hon hade biljetter till Dodgers mot Oakland på hemmaplan.
Jag hade redan ett skift och trodde att ingen skulle spöa Oakland.
Så jag sa att vi fick ta det senare.
Men det blev inget senare.
Gibson slog sin homerun.
Vid femte matchen var hon borta.
- Har du någon, grabben? - Jag. Nej.
- Jag hade det, men... - Lyssna nu.
Du kan vara hjälte och rädda liv. Men glöm inte ditt eget.
Du vill inte bli ensam kvar i slutet med allt det du ångrar.
Tro mig. Jag vet.
Red är en veteran från kåren med två omnämnanden för tapperhet.
Nu bor han ensam i en etta han betalar med sin pension.
Det låter som att det är okej med honom.
- Men inte för mig. - Snyggt.
- Handlar det om dig? - Jag menar inte så.
Det verkar störa dig mer än det stör honom.
Ja, det stör mig. Red har varken vänner eller familj.
Killarna från 134:e umgås inte längre. De övergav honom.
Det var nog inte meningen, Buck. Det är lätt att tappa kontakten.
- Särskilt när man inte jobbar ihop. - Det går inte ihop för mig.
Det skulle väl aldrig hända oss?
- Självklart inte, vi är ju familj. - Det förändras aldrig.
- Som om Bobby gick i pension... - Vet du något jag inte vet?
Eller om någon förflyttades. Vi skulle hålla kontakten.
Som ni två. Ni håller väl kontakten med de som var här förut?
Jag vet inte om jag kallar dem alla vänner...
Jag pratade med Tommy förra året. Jag bad om en tjänst.
- Men det händer inte oss. - Det är säkrast det.
Pappa, det här är dumt. Varför kan vi inte köra till affären?
Det är en vacker dag och jag vill umgås med min son.
Och om jag kör så kan vi inte köra de här hem.
Allvarligt? Mamma säger att jag inte får.
Men mamma är inte här och hon bestämmer inte.
Okej, hon bestämmer. Men hon är inte här.
Kom igen. Hoppa på. Då kör vi.
Okej.
Herregud!
Ja! Berätta inte för henne!
- Suveränt! - Jag visste att du skulle gilla det.
Snyggt!
Håll i dig!
- Vi får hålla oss till trottoaren! - Se upp!
Ur vägen, ur vägen!
Jag börjar få kläm på det här.
Vad är det som låter?
- 911, vad har inträffat? - Det har skett en olycka! Min häck!
- Kan du röra dig? - Jag tror att jag bröt armen.
Du har tur om det är allt. Utan hjälm är de dödsfällor.
Det får han böter för. Men den här underlättade inte.
Det var ren tur att de inte kraschade in i trafiken.
Din son har bara blåmärken.
Det känns hemskt.
- Beställde någon en motorsåg? - Motorsåg?
Jag vet inte hur det gick till. Jag tappade kontrollen.
Det var nog vinden.
Varför flög du över mitt hus?
Det är illegalt att flyga drönare över privat område.
Det är bara ett missförstånd. Jag är mäklare.
Jag tog flygfoton av området för en försäljning.
Jag känner alla här. Jag har inte hört nåt om en försäljning.
Om du flög för firman så är drönaren kommersiell -
- och ska registreras LFV. Får jag se din licens?
Jag har ingen. Firman är för snål för att betala.
Jones. Då är de nog för snåla för att betala borgen.
Griper du mig? För vad?
Drönarflygning utan tillstånd, intrång och vandalism.
Är det verkligen nödvändigt? Räcker det inte med böter?
Se det som en total upplevelse. Akta huvudet.
Det här är mer besvär än det är värt.
Det här är mitt jobb.
Du kan klaga hos de federala.
Det här är deras område. Reed, ta hand om honom.
Kom nu.
Hej, Gigi. FBI vill nog se den här.
- Den är fin. Exklusiv. - Dyr?
- Den har nog kostat en del. - Han använde den i jobbet.
Vem som än betalade den så är den skrot nu.
- Ska jag logga den som bevis? - Kan videokortet ha klarat sig?
Ja, maskinen fick en smäll men kortet borde vara intakt. Hurså?
Jag fick en märklig känsla bara.
Skaffa tillstånd så att vi kan titta på vad han gjorde med drönaren.
Tack.
Jag hittade henne. Jag hittade Cindy.
Jag visste inte att hon var borta. Hon bor väl med sin tandläkare.
Visste du var hon var?
Jag stalkade henne inte men jag har hört en del.
Hörde du att hon är gift?
Inte längre. Han dog! Är inte det toppen?
Inte toppen, menar jag... Det var nog en överdrift.
Han var säkert en fin man.
- När dog han? - För några år sen.
Har hon varit ensam hela tiden?
Det behöver hon inte vara.
Hon är singel. Du är verkligen singel.
Nej, jag kan inte...
"Du vill inte bli ensam kvar i slutet med allt det du ångrar."
Skaffa inte mer ånger till samlingen.
Hennes make har ju gått bort.
Det artiga vore väl att hälsa på och visa mitt deltagande.
Du borde byta om.
- Du kan göra bilen redo. - Då så.
Här. Du vill nog ha de här.
- Vad är det? - Två biljetter till Dodgers-matchen.
Det är inga bra platser men ni lär nog inte bry er.
Hej, kan jag hjälpa er?
Ja, frun. Vi söker Cindy.
Vem är det, Doris.
Hej, Cindy.
Jösses... Hej!
Vilken trevlig överraskning!
Är ni vänner till Cindy?
- Han är. Jag är bara chaufför. - Snälla ni, kom in. Kom in.
Tack
Jag hade aldrig sett henne springa så snabbt.
- Från en storm? - Hon trodde jag sa orm!
Hon sprang in och låste mig ute.
De är inga bra husdjur.
Ja, jag har hört det.
Och med fåglar. Jag kan inte...
Jag är inte mycket för husdjur. Jag klarar mig knappt själv.
Men med barn har du väl haft alla sorters husdjur?
Man måste vika dem noga innan man lägger dem i lådan.
Hör du, Red. Vi kanske ska...
Jag kände Red en gång i tiden.
Ja, för länge sen.
Du är inte Stanley.
Vad gör ni i mitt hus?
- Vem släppte in er? - Nej.
- Doris! - Det börjar nog bli sent.
- Ja, vi ska nog gå. - Håll käften! Jag vet.
Hör du, Cindy. Jag är ledsen.
Jag ville inte störa. Jag är ledsen för allt.
Jag kan inte gå! De där männen...
Fåglarna... Självklart, fru Cindy. Ursäkta oss.
Hör du, Red! Jag är ledsen. Jag hade ingen aning.
- Jag ville bara hjälpa. - Förstår du vad du gjort?
Hon var allt jag hade kvar. Alla andra är borta.
Jag hade åtminstone minnena.
Tjejen som startade slagsmål och var rädd för ormar.
Tjejen som visste vem jag var. Nu har jag inte ens det.
- Red. - Lyssna på mig nu.
Håll dig borta från mig.
Jag överlever nog inte din hjälpsamhet längre.
- Har du hittat nåt? - Ja, jag kollade på det senaste.
- Mest flygbilder av kvarteret. - Det var det han sa.
Men sen blir det konstigt.
Det var därför han flög dör. Han är fluktare.
Reed, sätt Jeffery Hudson i förhörsrum två.
- Drönarkillen? Vi släppte honom. - På vems order?
FBI. De sa åt oss att släppa honom med en varning.
Jag gjorde bara allt värre.
Inte med flit. Det inser han nog.
Hon visste inte ens vem han var. Hon verkade nästan rädd för honom.
Det kommer man inte över så lätt.
Abbys mamma hade såna ögonblick.
Abby tog det med jämnmod men jag vet att det gjorde ont.
Att någon man älskar så mycket -
- ser på en utan att se.
- Tycker du mycket på henne? - Abbys mamma?
Ja, visst. Ibland tänker jag på Abby. Men det är inte det.
Tycker du inte att det känns lite väl bekant?
En ensam hjältebrandman som trånar efter sin förlorade kärlek.
- Tror du att jag är ensam? - Du försökte dejta efter Abby...
- Och det funkade inte. - Men du slutade försöka.
- Jag vet hur svårt det är. - Vet du?
Inget illa menat men du är inte den som blir lämnad.
Du är den som går. Inte med Doug. Okej?
Det var helt rätt att lämna Doug.
Men killarna innan honom.
Din bästis i high school, mamma och pappa. Mig.
- Buck, jag... - Jag är inte arg.
Jag säger bara att du kanske inte förstår.
Du är alltid den som går.
Du vet inte hur det är att bli lämnad av någon man älskar.
SISTE KOCKEN
Välkomna. De förlorande kockarna -
- får nu en sista chans av mig.
Det här är dessertronden och nu står allt på spel.
Köksmästare Maurice, vad lagar du?
Brödpudding med bourbon. Jag häller bourbon i såsen.
Du har även bourbon i smeten och i grädden. Blir det inte för mycket?
Jag ville se till att vanilj och ektonerna verkligen märks.
Repeterar du samma misstag?
- Den här gången tar jag hem titeln. - Du låter onekligen säker.
Jag vill se om rätten lever upp till det.
Köksmästare Charlene, du kör hårt.
Min apelsininfuserade chokladtryffeltårta.
- Vispar du grädde för hand? - Ja, så snabbt jag kan.
Vispgrädde med kvävgas.
En vinnande kock vill ha mjuk, handvispad, grädde -
- inte industriellt fluff från högtrycksgas.
Men det blir väl toppen?
Sjukvårdare!
- 911, vad har inträffat? - Min kock är gräddad!
Behållaren exploderade. Jag vet inte hur.
Våra sjukvårdare har hållit tryck på såret. Här är han.
Maurice, hör du mig?
Andningen är svag och pulsen blir svagare.
Ytliga sår på huvud och ansikte. Krosskador och brutna revben.
Då ska vi se vad vi har här.
- Chefen. - Hur djupt sitter skärvorna?
Så nära hjärtat är skillnaden mellan liv och död bara mm.
Det här är brandchef Nash, 118:e.
Vi har en patient med en penetrerande bröstskada.
Blodtrycket sjunker och vi är sju minuter bort.
Han har häften av det. Brösthålan blodfylls.
- Det träffade nog aorta. - Det vet du inte.
Jag kan göra en thorakotomi. Jag kan vidga öppningen.
- Det är ett jobb för en kirurg. - Och klämma ihop aorta.
Tänker du stänga blodflödet?
Det bevarar blodflödet till hjärta, lungor och hjärna.
Du kan döda honom!
VTAK, han är nära att dö. Gör som du vill. Jag gör det här.
Gör det inte för att killen vid branden dog.
- Anton dog på sjukhuset! - Fan också.
Här.
Kom igen.
Där.
Nästan, nästan.
Nästan.
Jag tror att jag har den.
Blodtrycket håller. Släpp inte.
Okej, alla är försiktiga. Sänk ned honom försiktigt.
- Vad fan hände? - Han kraschade.
- Jag gjorde en thorakotomi. - Det sköter kirurgen!
Och hon gjorde det väl Kan du visa var vi ska?
Stanna. Ta fram sex enheter.
- Sök dr Royce. Vi tar det här. - Nej!
Om jag släpper så dör han innan operationssalen. Vart ska vi?
Gå.
- Vad har vi här? - En thorakotomi. På fältet.
Behövde någon en utmaning?
Jag hade inget val.
Splittret verkar ha punkterat aorta som jag just nu nyper av för hand.
Vi sätter en klämma ovanför ditt finger.
Rör dig inte, vad du än gör.
Du kan släppa nu, doktor.
Doktor?
Förlåt.
Hon är ambulanssjukvårdare och bröt mot alla regler.
Du vet väl vad man säger om regler?
Du hade rätt om splittret.
- Snyggt jobbat, brandman... - Wilson, frun.
Henrietta Wilson.
Hej, Red. Jag kom så snabbt jag kunde. Vad hände?
- Jag hade ingen annan att ringa - Jag är glad att du ringde.
Behövde du hjälp att åka hem?
Sån tur har jag inte.
Jag har tjafsat med läkarna i en timme. De skriver inte ut mig.
Så du slösade nog bort en resa här. De vet nog vad som är bäst.
- De skriver ut dig snart. - Nej, jag blir inte bättre.
Den här rulltrappan går bara åt ett hål.
Det är mesoteliom. Jag fick diagnosen förra året.
De säger att jag klarat mig längre än de trodde.
Men du känner mig. Jag är en tjurskalle.
Jag vill aldrig ge upp. Förrän nu.
Nej, det måste finnas en behandling. De måste kunna göra något.
Försök inte rädda mig. Det är 40 år för sent.
Förlåt.
Okej. Men vad kan jag göra?
Du kanske kan sitta hos mig en stund?
Om du inte har nåt bättre för dig?
Nej.
Jag har det bra här.
Du berättade aldrig om Arno.
- Hur knäckte han näsan egentligen? - Det är en bra historia.
Vi fick in ett larm om en övergiven lagerlokal.
Det kom rök ur alla fönster.
Arno var väldigt klumpig...
Ja! Ja!
- Och de kallar mig primadonna. - Fälttransplantationer nästa!
- Så hon behöver rocken. - Det hade kunnat gå illa.
Men det gjorde det inte. Där har vi en vinst.
- Ett minne av första operationen. - Dr Wilson! Prova den.
Hen.
Snyggt!
- Ja! - Dr Wilson. Det låter bra.
- Jag skickar över dem. - Bra jobbat.
Hallå?
Du passar i den.
Tack, chefen.
Förlåt. Jag tänkte inte. Det var ren instinkt.
Och jag var kanske arg för att Anton dog.
Jag ville bara säker på att den här överlevde.
Det här handlar nog om mer än så. Flickan. Cellisten.
Tänker du fortfarande på henne?
Varje dag.
- Hur illa ute är jag? - Patienten dog inte.
Ingen har anmält det. En bra räddning. Gör inte om det.
Tack, jag tar honom härifrån.
- Hur fick du dem att släppa mig? - Jag ringde några samtal.
Det var faktiskt många samtal.
- Jag är också envis. - Det vet jag så väl.
Du kör väl hem mig?
Inga oplanerade stopp för experimentell behandling.
Jag kör dig hem. Men inte i min bil.
Givakt.
- Gjorde du det här för mig? - Du offrade allt för jobbet.
Det minsta vi kan göra är att tacka dig.
Brandman Delacroix. Du tar chefens plats.
Han gick bort klockan 05:23 imorse.
Kåren betalar för begravningen.
Han var åtminstone inte ensam. Du var en god vän.
Eller fick jag det att handla om mig själv, som vanligt?
Försökte jag "fixa honom" för att må bättre själv?
Men du var där när ingen annan var det.
Han ville bara prata om jobbet.
Det var hela hans lov.
Evan. Du är inte Red.
- Hans liv är inte din framtid. - Det vet du inte.
Jo, det gör jag. För han hade ingen syster.
Han hade inte mig.
Jag vet att jag lämnade dig två gånger.
En gång med mamma och pappa och sen när det gick illa med Doug.
Men jag kom tillbaka.
För du är min bror och jag älskar dig.
Jag älskar dig också.
Du kommer aldrig att lämnas ensam. Oavsett vilket.
Lovar du?
Jag lovar.
- Hej, Lou. - Hej.
Tack för att du kom.
Är du intresserad av ett voyeur-fall?
Serievoyeur. Med såna killar är det bara toppen på ett mörkt isberg.
Huset är säkrat. Kläder saknas och bilen är borta.
Han verkar ha packat ihop snabbt.
- Något i garaget? - Teknikerna letar fortfarande.
Dussintals hårddiskar med hundratals filer -
- döpta efter adresser. Det är antagligen mer tjuvkikande.
- Herregud. - Stafford?
Jag hittade en video. Men den är inte från en drönare.
Han är ingen fluktare. Han är serievåldtäktsman.
Och vi lät honom komma undan.
Text: Mattias Andersson www.sdimedia.com