Mamma? Mamma?
Jag beklagar.
Vem är du? Är du samma person som du alltid har varit?
För en vecka sen hade jag haft lätt att svara.
Men mitt i natten tog lungemboli ifrån mig-
-min mor och min visshet.
Innan dess hade jag sagt att mamma länge varit på väg bort-
- eftersom en sjukdom tog bort den person hon var.
Men kanske var det jag som långsamt försvann.
Hennes saker berättar vem hon var, vem hon var stolt över att vara:
En hustru, en mor, en farmor.
Jag ser henne så tydligt.
Det är min egen spegelbild som har blivit suddig.
Det ser bra ut.
Det liknar en matsal igen.
Så, ja. Jag finns här.
Jag ska trösta dig.
- Larmcentralen. - Hjälp mig, min man är galen.
Jag har låst in mig på toan.
Jag slår in dörren!
- Larmcentralen. - Nåt är fel. Min fru är galen.
Öppna dörren, Diane!
- Lugna er, sir! - Skynda er!
- Han är inte klok! - Jag fick en fotoram i huvudet!
Det är som en annan person!
- Gå din väg! - Händerna i luften, sir!
- Öppna! - Händerna, sir.
Vad i helvete gör ni?
- Jag gjorde inget. Nej, nej, nej! - Vi löser det här senare.
Ta ut honom.
- Nåt händer med min fru! - Lugna er.
Det är polisen. Mår ni bra? Allt är i sin ordning.
Er man kan inte skada er.
- Allt är lugnt. - Jag vet inte vad som hände.
Han är helt galen!
Vi grälar var fjortonde dag.
Han blir arg och får utbrott men blir aldrig så här vansinnig.
Oj, din hicka är i världsklass.
Förlåt, det är så genant.
Jag vaknade halv tio med migrän, drack te och då startade det.
En timme senare är den kvar.
Kan du berätta vad som hände?
En kille bråkar med sin fru.
- Hon kastade en fotoram på honom. - Det är vad som hände.
- Det är nåt fel på min fru. - Vi ska titta på ditt huvud.
- Det ser inte så farligt ut. - Några stygn. Jag gör rent först.
Konstaplarna undrar om jag vill anmäla dig.
"Konstaplarna"? Det är nåt fel med dig.
- Ni behöver inte bestämma det nu. - Ni förstår inte.
Det gör ni inte. Hon är inte brittisk.
Det är inte hennes röst. Hon föddes i Brooklyn.
Hon har aldrig varit i England, bara sett "Downton Abbey".
Du skrämmer mig, David.
Vi vaknade i morse och hon började prata så.
"Bloody" hit och dit. Dricka te.
Konstig brittisk slang. Jag trodde att hon skojade men det fortsatte.
Jag försökte ta henne till sjukhus.
- Hon fick ett utbrott, jag larmade. - Har hon slagit i huvudet?
Inte vad jag vet.
Hon sa att hon vaknade med migrän. Dessutom hicka och bröstsmärtor.
- Jag tror att det är stroke. - Stroke?
Borde hon inte sluddra och bli förlamad?
Kvinnor har andra symptom, som svår hicka.
Sträck ut tungan.
- När fyller du år? - I...
...april.
Följ med. Var redo med PA-injektionen.
Försiktigt. Sitt ned här.
En blodpropp hindrar syre från att nå hjärnan. Synapserna snedtänder.
- Ger det den brittiska accenten? - Hjärnan är ett mysterium.
Vissa vaknar från koma och talar mandarin.
Vi kör henne till sjukhus.
- Med tunnelbanan? - Klarar hon sig?
Sprutan håller henne säker tills vi når sjukhuset.
- Tack. - Tacka inte oss utan henne.
Tack.
Hallå.
Jag hittade en till av Patricias lådor.
- Hon behöll allt. - Ja.
Abby verkar inte vilja behålla något.
- Titta. Visst är det hon? - Det är Abby.
Abigail! Du sa aldrig att du var med i olympiska landslaget.
200 meter fjärilsim. Hon var en riktig stjärna.
- Det var länge sen. - Du borde var stolt.
Jag ska hämta en ram i garderoben. Den där ska upp på väggen!
- Så han har flyttat in? - Nej.
- Han vet vad du har i garderoben. - Han har tagit över medicinskåpet.
Rör inte mitt medicinskåp.
Han har bara varit här mycket för han har hjälpt mig med allt.
Ett ögonblick! Jag kommer.
Hallå där, vad var det där?
Du slog igen din laptop när vi kom, som om du döljer nåt.
- Det gjorde du visst. - Jag tog en klunk te. Chim!
"Romancingtheuniform.com"? Min dejtingsajt!
Där mötte jag Tatiana! Tänker du börja dejta igen?
Det kanske är dags för det. Jag jobbar för mycket.
- En flickvän kan hjälpa mig. - Det är toppen. Du är modig.
Jag tycker själv inte att det är värt besväret, men är glad för dig!
Men jag känner mig som en nybörjare.
- Du är bara lite ringrostig. - Sist var jag 20.
Det här är bedrövligt.
Som om du säljer fastigheter från en busshållplats.
Men jag köper det inte!
"Jag är livräddare, inte hjärtekrossare."
- Det verkar stabilt, gulligt. - Nej, det är smörigt.
- Gillar du brylépudding? - Det är bäst! Gör inte du?
Har du fortfarande mejlkonto på AOL?
Du verkar ha stelnat i 1995!
- "Fastnat" menar du, idiot. - Vem bryr sig?
Visa aldrig det här för en tjej.
Profilen är ett skämt. Ingen vill gå ut med den här killen.
Han kanske inte borde ta råd av just dig, din cowboy.
Sist jag kollade -
- så hade jag ett stabilt, monogamt förhållande med en kvinna.
Jag är mest normal av alla vid det här bordet.
- Herregud, han har rätt! - Världen är upp och ned.
Skratta ni!
Jag är beviset på att förändring är möjlig.
Vad i helvete, Evan Buckley?
- Kan vi hjälpa till? - Lurad i sex veckor!
Det sexigaste, djupaste, mest intima förhållande -
- som jag nånsin har haft. Jag berättade allt.
Du berättade allt för mig. Är det här ett sjukt spel?
Få en tjej att avslöja rädslor och hemligheter för att bara försvinna?
- Är det rätt Evan Buckley? - Brandmannen?
Som jobbar här, var med i nyheterna och ser ut som du?
Visst är det jag. Men den person som jag är och den du beskriver -
- är inte samma person.
Aj! Hallå där!
Såg ni det där?
Jag har aldrig sett henne förut. Det är sant!
Jag lovar! Jag vet inte vem det var. Jag har hittat äkta närhet.
- Jag har inte ens flörtat. - Visst.
Du är beviset på att förändring är möjlig.
Hör ni...
Glöm inte baddräkterna. Det finns en pool.
Och era solkrämer.
Jag är för gammal för få håret fixat av pappa.
- Det är min specialitet. - Gör gamlingen glad.
Förlåt att jag bara gick in.
Så länge dina barn bor här byter jag inte ut låsen.
Jag kommer att sakna dig.
Måste vi prata om allt det här?
Er första helg med pappa sen vi separerade.
Att prata om det gör det bara svårare.
- Vi har åkt bort med pappa förut. - Men det här är annorlunda.
- Måste ni prata om allt det här? - Nej, vi fattar.
Ha det så roligt!
Hej då!
Okej, nu är det dags.
- Mår du bra? - Ja.
Jag lovar att Glenn inte kommer att vara där.
Jag litar på dig.
Men det blir konstigt att sova här utan barnen.
Det är svårt nog att vara utan dig.
Jag förstår varför folk håller ihop för barnens skull.
Jag föreställde mig aldrig att jag skulle vakna upp utan mina barn.
Men så här är det nu.
Vi ska bli bättre, ärligare människor.
Den resan är inte gratis.
Hej då.
Karen ändrar sig. Du var inte dig själv.
- Du var nån annan, det var fullmåne. - Vi är vad vi gör.
Hur kan jag påstå att jag är trogen när jag gjorde det där?
Tänk om jag bara har låtsats med Karen?
- Vill du inte att ni blir sams? - Det är en existentiell kris!
Tänk om jag inte är sån!
Kan vi vara ihop nu när jag har visat sanningen?
Tänk om jag är en helt annan person?
Du är väl fortfarande lesbisk? Här kan vi nog hitta en del svar.
SPÅDOMAR
Döden inträdde kl.15.30.
- Vi kom lite för sent. - Nej!
Jag är inte död. - Kom igen, Lyle, vakna!
- Er patient är där. Liket är vårt. - Nej, gå inte. Snälla!
Hjälp mig!
Jag vet inte vad som hände. Han föll som en sten.
Jag hade just spått i hans händer. Han hade en väldigt lång livslinje.
- Det är väl ingen exakt vetenskap? - Slappna av och andas djupt.
Jag menar bara att ett galet misstag inte gör en till en annan människa.
- Det gör dig bara mänsklig. - Det var ett val, Chim.
- Varför valde jag att riskera allt? - Vill du att jag ska spå dig?
Jag vill att du inte lägger näsan i blöt.
Jag visste att hon skulle säga så.
- Varsågod. - Tack så mycket.
- Ska du ut och resa? - Nej, det är mammas.
Jag måste lämna in det.
- Hon reste aldrig. - Nej, inte mamma.
Hon gifte sig ung. Hon talade jämt om att resa.
"Jag ska till Irland och äta mig igenom Europa."
Men hon gjorde det aldrig. Hon åkte bara till Mexiko - Cabo.
Det var när Matt och Beth förnyade sina löften.
Mår du bra?
Det oroade mig att du ville jobba. Men du ser ut att må bra.
Jag antar att jag gör det.
Jag vill att du ska ha dem.
De tillhörde mamma och är inte särskilt värdefulla.
Du betydde mycket för henne. För oss båda.
Jag älskar dem.
Men vill du verkligen ge dem till mig?
Jag har så många minnen av mamma.
Jag vill att du också ska ha nåt minne.
Som om jag skulle glömma Patricia.
Eller dig.
Tack för örhängena och för att du gör mig till en del av familjen.
Ja.
För guds skull, jag är inte död.
Vakna, Lyle. Rör på nåt.
Få honom att lägga märke till det. Kom igen.
Det här händer inte.
Vakna! Jag vill inte dö!
Larmcentralen, vad gäller det?
Här är det!
- Vänta nu... - Du är...
- Hos mediet. Du var... - Jag var död.
Ni kanske kan... Jag fick improvisera.
Rätt djupt, men ingen skadad artär.
Bra puls. Han får amylnitrit.
Slappna av. Vi hjälper dig.
Mår du bra, då?
Du verkar överraskande lugn för att vara död.
Jag har narkolepsi med kataplexi.
Han var inte död. Han drabbades av sömnparalys.
Du måste ha blivit rädd när du vaknade här.
- Ja, första gången det hände. - Har det hänt fler gånger?
- Jag har dödförklarats tre gånger. - Det är inte klokt!
Kan du inte ha ett armband med information?
Kanske en tatuering på bröstet med texten: "Jag är inte död!!!"
Jag vill inte att folk ska veta nåt.
- Han hade nog uppskattat det. - Ja!
Nej, jag menar allvar.
När jag dör vaknar jag upp som en annan människa.
Jag blir påmind om hur dyrbart livet är. Det är en gåva.
Jag är livrädd för den dag jag blir levande begravd.
Men tills dess... Döden klär mig.
Hej!
- Herregud, Hen. Vad gör du här? - Du brukar handla mat på fredagar.
Jag ville undvika dina föräldrar och Denny.
Så en parkeringsplats passade bättre?
Jag hade helst ringt men du svarar inte.
Jag...
Jag har bara så fullt upp med allt.
Kan jag få fem minuter?
Okej.
- Jag lyssnar. - Karen, jag älskar dig.
Det är inte värt mycket just nu, men är allt jag har.
Ni betyder allt för mig.
- Jag kan inte, Hen. - Jag ställde till det.
Men du förstår mig, Karen.
Det är inte många som gör det. Snälla!
Snälla, kom hem.
Du sårade mig, Hen.
Jag önskar att den som gick till Eva inte var jag -
- för du vet att det inte är den jag är.
Jag kan inte. Jag klarar inte det här just nu.
Jag måste laga middag och lägga Denny.
Jag älskar dig, Karen.
Jag vet att du vet det.
Det vet jag.
Din bror... gillade han mig?
Det tror jag. Han trodde att du hade flyttat in.
Jag antar att jag gjorde det. Är det okej att jag har mina grejer där?
Ja. Jag hade inte tänkt på det så men du har varit fantastisk.
- Jag stöttar dig. - Hej, Evan.
Hej?
Du känner inte igen mig. Jag ser ut som profilbilden.
Daphne B, som du har mejlat med i tre månader.
Tills du försvann.
- Tycker du att det är okej? - Vänta nu.
- Det här kan inte hända igen. - Igen?
Du sa att jag hade vackra ögon och att du var singel.
- Var det nyligen? - Nej.
- Det här är ett missförstånd. - Nej, inte alls.
Vi har mejlat i tre månader. Nu vet han inte vem jag är.
Du är den andra tjejen på två dar som säger samma sak.
- Kom igen! - Herregud!
Jag gjorde dig en stor tjänst, damen. Ingen orsak.
Jag lovar att jag inte vet vem det var.
- Jag trodde att du hade slutat. - Du känner väl mig?
Jag vet inte ens vem jag är själv.
Och definitivt inte vem du är nu.
Abby!
Kom igen.
Man lever bara en gång. Så sa min grabb.
Ungar hittade på det för att berättiga något oansvarigt.
Men man fyller bara 50 en gång.
Man har levat i ett halvt århundrade. Jag förtjänar det här.
- Min fru är emot det. - Så brukar det vara.
Meg skulle bli galen om hon visste det.
Det glömmer hon när hon har fått åka med.
Hon brukar ha rätt.
Som jag är, så åker jag nog några gånger och tappar intresset sen.
Men jag vet inte.
Jag berättade det för min grabb.
Jag lovade att han skulle få se farsan som i "Easy Rider".
Har ni en sån här hoj i rött?
- Larmcentralen, vad gäller det? - En motorcykel är påkörd. Herregud.
Var är kaptenen?
Vi kan inte göra mycket.
Han klövs i två delar och har förlorat mycket blod.
- Det är konstigt att han lever. - Hjälmen skyddade nog.
Cirkulationen håller hjärtat igång och dödar honom samtidigt.
Vad är klockan? Jag måste hem.
Meg kommer att bli galen. Ethan är nog kvar utomhus.
- Vem är Ethan? - Min son, han väntar på verandan.
Jag bad honom vänta så att han skulle se mig komma hem.
När kan ni få mig härifrån? Jag är så sen.
Det viktigaste är att du har det bekvämt. Andas djupt.
Var stilla och slappna av.
Vill du ha din telefon? Vi tar fram den.
Det är han.
Hej, kompis.
Jag vet. Förlåt, jag är sen. Jag försöker.
Jag köpte den, som vi sa.
En 96 Twin Cam-motor. 1560 cc. Körsbärsröd.
Den är lika häftig som den vi såg på nätet.
Jag åkte längs Alameda som ett proffs.
Ja, som en i Hells Angels. Din gamla farsa var som en ny man!
Säg inte till mamma att det är en brudmagnet.
Ja!
Jag ägde, men det hade känts lika bra på en cykel.
För jag visste att jag skulle hem till dig.
Jag älskar dig, min son.
Pappa?
Ethan? Är din mamma hemma?
Kan jag få prata med henne?
Förlåt, det där var oproffsigt.
Ingen är perfekt. Inte med allt som vi får se varje dag.
I tjänst är jag så här.
Men när jag kommer hem blir jag en helt annan person.
Alla här verkar så samlade.
Men ikväll kommer de att ta fram näsdukarna.
Kan jag hjälpa dig med nåt?
Ja.
Vill du gå nånstans med mig?
Erkänn att det är du, Rebar. Tycker du att du är rolig?
Jag önskar att det var jag. Men det är det inte.
Om du uppdaterade din status på Myspace skulle det nog ordna sig.
- Vem använder Myspace? - Du, uppenbarligen.
- Det är mitt Facebookfoto. - Ännu en besviken dam kom in idag.
När jag hade fått henne att sluta skrika visade hon det här.
Nån galning såg dig i nyheterna -
- och tänkte att man kunde locka till sig kvinnor i L.A.
Är jag ett Yankees-fan som älskar Star Wars? Det här är inte roligt.
- Det här är sjukt. - Ja.
Kom igen. Nån snubbe gör det trista fotarbetet -
- så snyggingar kommer till dig. Är det så illa?
- Abby blir galen. - Bedragaren är inte smart.
Han har börjat mejla Brandy. Den arga tjejen som kastade sten.
Hon var smart och cool.
Hon kanske ska se matchen hos mig, så kom inte dit.
Om du vet vad du söker så kan du hitta IP-adressen.
Det ser ut som skumpmässiga siffror.
Men vi kan spåra dem till hans adress.
Tack för att du kom hit med mig.
- Går du i kyrkan? - Varje söndag.
Men jag är baptist. Så vi deltar faktiskt i kyrkan.
Jag är här tre, fyra gånger i veckan. Då klarar jag mig.
När jag är här ensam så kan jag bikta mig -
- be och finna tystnad för att förlåta och glömma.
- Tror du att det fungerar? - Det gör det oftast för mig.
Vissa saker är svåra att skaka av sig.
Vilket liv vi har valt. Ingen annan kan förstå det.
På nya platser letar jag efter nåt att använda som spjäla.
Jag kollar om nån har skjutvapen.
Det gör en utmattad.
Men det kan vara roligt.
Vill du be med mig?
Gärna.
Hallå! Nu är du avslöjad!
- Håll huvudet kallt. - Killen är en brottsling.
- Vi har ditt nummer. Öppna! - Han kanske inte är hemma.
Räddningstjänsten. Öppna!
Det måste vara en knarkare. Gardinerna är neddragna.
Det här blir ingen vacker syn.
Hur händer sånt här?
- Antagligen en hjärtattack. - Det är sorgligt.
Tio dagar utan att nån märker det.
Enligt vakten har ingen sett honom på två år.
- Det är tragiskt. - Han var en sexförbrytare.
Var han det? Han lurade kvinnor men gick aldrig ut.
Om han ens kunde gå ut. Varför försvarar du honom?
Det är för jäkligt.
Han hatade sig själv så mycket att han spelade nån annan.
Inte många är så uppsvällda. Kroppens storlek har fördubblats.
Den började svälla efter rigor mortis, av metan och koldioxid.
Det är så varmt här inne och han dog med full mage.
Hur ska vi få ut honom?
Vi måste slå ut väggen eller rulla grejen till bårhuset.
Nej.
Killen levde inte värdigt, men kanske kan dö med värdighet.
Han behandlas redan som ett missfoster.
Vi ska inte göra det värre. Jag vet hur vi kan få ut honom.
Det är ett fint tal, men det skulle ta timmar.
Man suger bara ut gasen och geggan.
Vi måste påbörja balsameringsprocessen här.
Då gör vi det.
Han är död och bryr sig inte om ifall folk stirrar.
Man kan inte såra hans känslor längre.
Hör nu...
Du tänker väl inte misshandla en coroner?
Nej!
- Bra. - Jag trodde att han skulle sprängas.
Jag sa att det kommer att ta tid.
Har du bokat middag ikväll, kanske? Nu börjar vi.
Herregud.
Jösses!
- Är det klart nu? - Jag tror det.
Herregud!
Åh, nej!
Ge plats och flytta på er. Visa lite respekt.
Ur vägen. Tack.
Tack.
Snyggt jobbat, Buck.
Han vägde 160 kilo och hade varit död i en vecka.
Tjejerna blev övergivna för att killen dog.
Nåt annat var det inte.
Jag vill att du ska veta det.
Abby...
- Tror du mig? - Ja.
Okej.
Jag känner mig lättad, för jag blev lite tokig ett tag.
- Du är inte tokig. - Det är en galen historia.
Ska du nånstans?
Jag köpte en flygbiljett till Dublin.
- Dublin i Irland? - Just det.
Jag blir nog borta ett tag.
Jag vet inte hur länge. Några månader.
Varför?
För mammas skull.
Hon ville dit men åkte aldrig. Så jag måste åka.
Även för att...
...jag känner mig lite vilsen.
Och jag har förlorat mamma...
...men även mig själv, för länge sen.
Jag tror att nån gång längs vägen började jag bry mig om alla andra -
- men inte mig själv.
Jag brukade resa runt i världen.
Jag tävlade i simning.
Och jag krävde så mycket av mig själv.
Jag måste hitta det igen.
För det känns som om jag måste ha nåt att ge -
- till jobbet och till dem som räknar med mig och som jag bryr mig om.
Jag tycker så mycket om dig. Du är fantastisk.
De här senaste månaderna -
- har du lett mig minst halvvägs mot den person jag vill vara.
Men jag måste göra det här så att jag vet att jag har nåt att ge.
Jag är glad för din skull.
Nästan lika mycket som jag är ledsen för min skull.
- Jag kommer att sakna dig. - Och jag dig.
Jag satte upp dig på tacos.
- Ingen klädsel för en match! - Jag kan inte komma.
- Jag har en dejt. - Lägg av!
Har du hittat en match med den mossiga profilen?
Vad ska ni göra?
Tevesoffan följt av Montell Jordan på väg till sovrummet?
Då, så. Hur ser jag ut?
Jag skulle ta av slipsen. Du ser ut som en advokat.
Okej.
- Nu, då? - Vänta.
Vad är det nu?
Det där är bättre. Perfekt.
Jag har aldrig sett dig så nervös.
Det är märkligt att göra nåt ovant.
Man ser allt och alla i ett nytt ljus.
Okej.
- Ha det så kul ikväll! - Tack.
Jag läste om en kvinna i Detroit som har över tusen peruker.
Tänk dig - tusen olika möjligheter.
Men det är omöjligt att bli en annan person.
Man kan bara bli bättre, sämre eller en variation av den man är.
Låt mig inte ångra det här.
Jag lovar.
Ett snyggt skott av...
Vi är alla formbara och anpassar oss efter omständigheterna.
Hej!
Vi tar chanser och blir den vi måste vara för stunden.
INTERNATIONELLA AVRESOR
Följer du inte med in?
För ett tag sen lärde jag mig att aldrig gå in bakom glasdörrarna.
Jag måste vara galen som åker ifrån dig.
Det gör du inte.
Du rör dig emot något.
Jag finns kvar när du kommer tillbaka.
Åk nu.
Du klarar det.
Sköt om dig.
Du också, Abby.
- Du är vacker. - Tack.
Du är snygg du med.
Den enda belöning man får när man försöker vara nån annan-
- eller ser nån annan bli en person man knappt känner igen-
- är att man äntligen kan sitta mitt emot någon annan-
- med alla tusen peruker och försöka igen.
Text: Gunnel Lindskog www.sdimedia.com