Гей!
Ми кажемо Queer, а ви кажіть Eye.
- Queer! - Eye!
Молодці. Уперед, Боббі!
- Уперед, Боббі! - Усе, діти.
Цього тижня допоможемо Стефані Вільямс.
Так?
І що ще, Боббі?
- Стефані Вільямс - шанувальниця... - Розкажи нам, Боббі.
Продовжуй.
МЕТЕРІ ЛУЇЗІАНА
Гаразд.
Стефані Вільямс - шанувальниця номер один команди Нового Орлеана.
Я перша шанувальниця року команди «Нью-Орлінс Сейнтс».
Я її не цілую, бо це було б дивно, так?
Я можу їй усміхнутися, але не цілуватиму.
Я змалечку вболіваю за «Сейнтс».
Відтоді мене це щиро радує.
У мене багато спортивних сувенірів.
Це трохи перетворилося на залежність.
Я ношу спортивні речі щодня.
Коли на ній знаменита бейсболка «Пеліканс»,
її називають «Мама-пташка».
Створюю атмосферу.
Мама-пташка - атмосфера.
Стефані та її партнерка Рейчел, або Рей, разом уже шість років.
- Вона лесбійка? - Це важливо!
Так, лесбійки!
Ми живемо в будинку мого тата вже чотири роки,
бо намагаємось заощадити.
Це непросто, але ми викручуємось.
- Ти дав йому паличку? - Ні.
Ти...
Ми любимо її тата.
Він чудовий.
Але настав час.
Нам час переселятися.
Ми нещодавно купили будинок.
Ми кілька років шукали цей будинок.
Щоразу там ми казали: «Який класний». А тепер він наш!
Для нас це новий початок.
Мені щодня нагадують, що вона чекає.
Чекає пропозицію.
Я ніколи не була впевнена, що вона погодиться.
Її невпевненість у цьому дуже впливає.
Це складно для партнерки.
Розумієте?
Рейчел номінувала Стефані, бо від колишньої впевненості Стефані
не залишилося і сліду.
Ні!
Це нечесна гра!
Коли я познайомилась зі Стефані, вона завжди гарно одягалася.
Вона була дуже впевнена і завжди щаслива.
А тепер упевненої Стефані, яку я зустріла шість років тому,
більше немає.
На Півдні важко бути геєм.
Стефані багато чого соромиться і боїться,
вона невпевнена. Це заважає їй жити на повну.
Що сталося?
Сталося дещо, що змусило мене відчути себе чужою.
Я щодня згадую цю мить.
Важко бути іншою
і не мати над цим контролю.
А люди ще й ненавидять тебе за це, навіть не знаючи.
Замість того, щоб бути щасливою, вона завжди переймається думкою інших
і своїм зовнішнім виглядом.
На це жахливо дивитися, а я не можу її заспокоїти.
Вона має і сама про це подбати.
Переїзд у свій будинок - це шанс почати з нуля.
- Ти маєш це відпустити. - Так.
Вони не розважаються разом, але в кінці тижня
в них новосілля з рідними та друзями.
Рейчел хоче, щоб Стефані пишалася собою, як пишається «Сейнтс».
Мені страшно.
Але настав час зробити важливий крок,
стати кращою версією себе, щоб я була кращою партнеркою.
Я кохаю її.
І хочу провести з нею старість.
Розумієте?
Постаріти разом.
Наша місія цього тижня - допомогти шанувальниці «Сейнтс»
знайти свою опору!
Так!
Зробімо це!
ДЕНЬ 1
ЗМІНИ - ЦЕ СТРАШНО
БУДИНОК БАТЬКА СТЕФАНІ
Вічний дім. Просто думай про це.
Алло?
Бачиш диваків за вікном, позаду тебе?
Пустиш нас?
Ні.
Впусти нас до себе!
- Боже мій. - Привіт.
Привіт!
- Що тут? Приємно познайомитися. - Боже мій.
- Привіт! Радий знайомству. Я Тан. - Рада знайомству.
- У тебе гарна шкіра! - Боже мій.
- Як ти? - Доброго ранку.
Боже мій.
Я побачила обличчя у вікні й така...
Це Новий Орлеан. Не можна стовбичити перед вікном!
У тебе такі чарівні карі очі.
Коли ти дивишся в очі... Овва.
- Гарна, правда? - Неймовірна.
Я подумав: «Ти дивишся лише на мене?» Я це бачу. Дуже мило! Так!
Тобі було дуже незручно.
Я спостерігав за мовою твого тіла. Ти була така закрита.
«Будь ласка, я не знаю».
Тут багато коробок.
- Скоро переїзд. - Так.
Тут такий безлад.
Мій маячок.
Випічка.
Де вона?
Смакота.
Маєте кекс!
- Магазинний. - Я всі люблю.
Я тут, щоб допомогти Стефані,
але я не знав, що побачу тут випічку
з магазину.
- Що це? - Праліне.
Вона така затишна. Ще й зав'язати можна.
Вона дуже схожа на ту, що була на Б'єрк!
- Тачдаун! - Ні, це інша команда.
О ні!
Це баскетбольна команда.
Хвилиночку. Ти... Але ти ж...
Баскетбол.
Футбол.
Ця кімната стала місцем зберігання спортивних сувенірів.
- Чому тут стадіонне сидіння? - Для повноти відчуттів.
Тут купа спортивних сувенірів, атрибутики, чого завгодно.
Я не знаю технічних термінів. Спортивне лайно повсюди.
Не може бути.
Це вже занадто.
Не відчувається, що це дім.
Це мала бути моя шафа.
Схоже на занедбаний спортивний музей.
Це триває вже три роки.
Овва.
- Дуже гарно! - Справді?
Це не все, чим вона цікавиться.
Розкажи, як тобі жилося вдома останні - скільки? - чотири роки.
Так?
Уже? І ще не все.
Це було непросто.
Це сильно вплинуло на психіку мою та Рейчел.
Тут немає особистого простору,
навіть для того, щоб обійнятися або...
Вона ж медсестра.
Іноді хоче прийти розслабитися вдома.
Так.
А з татом не дуже розслабишся.
Здається, я навіть не бачив фото з вами двома.
Ні.
Тобто вона вже чотири роки почувається тут гостею.
- Так. - Так?
Новий будинок -
це шанс виправити деякі недоліки.
Саме так.
Може, зробимо там спортивну кімнату?
Одну кімнату?
- Те, що ти навіть можеш мати... - Знаю.
...цілу кімнату для сувенірів,
це божевілля.
- Я тебе зрозуміла. - Добре.
Люблю макарони з сиром.
Отакої, ти колекціонуєш макарони з сиром!
Додаєш до них щось? Горошок?
Я б... Горошок? До макаронів?
- Люблю горох із макаронами та сиром. - Та ну.
Якщо я запитаю Рей, які твої найбільші слабкості
в кулінарії.
- Які страви вона критикує? - Усі.
Мені й не треба питати тебе про це.
- Вона зовсім не їсть овочів. - Я їм кукурудзу.
- Хіба у страві. - Я їм кукурудзу.
Кукурудза - це крохмаль.
Мене лякає будь-який смак зелені.
Справді!
Я найгірша людина для цієї розмови. Звучить добре.
- Подбай про мою дівчину. - Подбаю.
Поверни мені милу, впевнену та вродливу дівчину.
- Так. - Їй це потрібно.
- Ми впораємося. - Дякую.
Вона хоче для тебе найкращого.
Знаю, що стосується харчування, то я на неї жахливо впливаю.
Я їм фастфуд, смажену їжу.
Мій тато з Рейчел зазвичай їдять овочі.
Тато готує їй салат.
Зрозуміло.
Я не їм цього з ними.
Я залишаюся в зоні комфорту, з тим, що знаю...
Це стосується лише їжі чи й інших речей?
Усе в зоні комфорту.
- Ясно. - До прикладу це.
Це зона комфорту.
Що ми робитимемо цього тижня?
Ми виходитимемо із зони комфорту.
Ти дуже любила Бібера?
Бо стрижка та сама.
- Боже. Мені подобається! - Ні, це Піт Венц.
Піт Венц? Це Піт Венц.
- Це Піт Венц. - Так?
- Я теж так стригся. - Що тут поганого?
Ні, я теж так стригся!
Я реально носив таку стрижку впродовж трьох років.
Так, смійтеся скільки влізе.
Тоді це було модно!
Було гаряче!
Я скористався твоїм Лістерином.
Гаразд. Нічого.
Тож... Добре, розкажи мені все.
- Це сторона Рейчел. - Добре. Гарно.
- Це моя сторона. - Добре.
- А ще в тебе є ця помада для волосся. - Так.
Вона й зараз на волоссі?
Так. Я роблю з нею проділ.
Так, бачу.
Цим грішать люди, які не вміють укладати волосся, -
дуже густо її наносять,
вона створює шолом...
Це нагадує...
Не можу цього сказати.
- Гарно. - Забагато?
Ні, у самий раз, королево.
У самий раз.
Не можу цього сказати. Не можу себе змусити.
Дівчачу версію Еріка Трампа-молодшого.
Ось, сказав.
Якщо уявити його без бороди.
Це жорстоко. Але ж справді схожа.
Тобі подобається,
як ти себе відчуваєш, і твій вигляд?
У мене дуже низька самооцінка.
Люди не знають, але це так.
Гаразд.
Зараз ми дещо спробуємо. Тут якраз перед нами дзеркало.
Трохи попрактикуємо з тобою одну афірмацію,
яка звучить так:
«Я повністю приймаю себе».
Опусти руки по боках.
Це нелегко.
Навіть якщо ти в це не віриш, може, хоч 0,1 % тебе відчує:
«Можливо, частина мене може повністю прийняти себе».
Я повністю приймаю себе.
Ще два повтори.
Я повністю приймаю себе.
Ще разочок.
Я повністю приймаю себе.
Я зовсім цього не відчуваю. Навіть не хочу дивитися...
Але ці речі проявляються дуже по-різному.
Стефані завжди черпала впевненість у своєму захопленні «Сейнтс»,
але коли вона починає говорити про себе,
ця впевненість згасає.
Вона заслуговує побачити свою красу. Вона неймовірна.
Тоді просто почнемо досліджувати красу.
Ось що ми робитимемо.
До біса сильна дівка.
Твій гардероб.
Боже, тут так тісно.
Я винесу деякі спортивні речі,
щоб було більше місця.
- Гадаю, ти все це візьмеш. - Так.
Що ж, тут багато поло і футболок.
До біса багато.
Я не люблю носити щось занадто... вузьке,
тому люблю щось трохи вільніше.
- Це. - Комфорт.
- Так. - Кросівки, шорти для баскетболу.
Я грала в баскетбол у виші, тож ношу такі шорти.
Чув, колись ти гарно одягалася.
- Так. - Ти сумуєш за тими днями?
Мені не вистачає того, що я відчувала, коли гарно одягалася,
але іноді люди засуджують мене за те, який у мене вигляд.
Це тому, що ти виглядаєш мужнішою,
і люди, навіть не розмовляючи з тобою, думають: «Вона лесбійка»?
Так. Я почала носити багато речей «Сейнтс» та речей з позитивними посиланнями.
Коли я Мама-пташка, я можу обіймати дітей і говорити з ними.
Люди бачать моє посилання, перш ніж засуджувати мене.
Так, ти робиш інших щасливішими, «вписуючись»,
але тоді зовсім втрачаєш себе.
Я б хотів, щоб ти мала крутий вигляд.
Але що це за вигляд?
Цього тижня покажу. Його нема у твоїх речах!
Так. Уперед, «Сейнтс»!
Номер один. Уперед!
Дуже солодко.
Усе, що я побачив, зайшовши сюди, це спорт.
Я питав Рейчел, коли ти почала цю колекцію. Три роки тому.
Тоді щось сталося?
Була ситуація, яка стала для мене поворотним моментом.
Ми пішли в бар.
Ми сиділи їли. Ми були там деякий час.
Там була одна жіночка з дочкою. Вони теж прийшли поїсти,
а місць їм не вистачало.
І я сказала: «Знаєш що?
Я не проти встати і віддати їм своє місце».
І я це зробила.
А потім після цього дочка почала з нею говорити,
і в її словах була гомофобія і ненависть,
вона висміювала мій вигляд.
«Це він чи вона?»
Уперше в житті я почувалася неймовірно маленькою.
І відтоді
я занадто дбаю про комфорт інших.
Наприклад, не хочу виставляти наші фото,
бо тоді тата про них запитуватимуть.
Коли ми десь на людях, я хочу взяти її за руку,
але дуже часто відсторонююсь,
і я знаю, що їй нелегко.
Бували часи, коли вона зривалася.
Так.
Стефані вірить тому, що їй кажуть,
що вона має ховатися,
і це проблема.
Коли ти почала називати себе лесбійкою?
Десь на останньому курсі вишу.
Якою була реакція твоєї родини?
Мої мама й тато мене приємно здивували.
Обоє поставилися з розумінням.
А твої брати чи сестри?
Мій молодший брат, Алекс, живе тут.
Ми дуже схожі.
Марк, мій середній брат, живе в Чикаго.
- Він теж гей. - Добре. Двоє родичів геїв.
- Так! - Гаразд.
Ти не розмовляла з братом про той інцидент?
Ніколи.
Чому ти не звертаєшся до них із цим? Вони зможуть зрозуміти.
Коли я говорю про це, мене це хвилює,
і я починаю засмучуватися.
Бо ми не такі близькі.
І деколи я шкодую про це.
Ти хочеш бути щасливою?
Так.
Перше, що треба зробити, - зняти маску.
Або, як у твоєму випадку, треба зняти ту шапку.
Це правда.
Зніми ту шапку.
Ходімо всередину.
- Дякую, що поділилася. - Дякую.
Я не захваті, що ти проти моєї шапки.
Її треба позбутися.
Ну ось! Шикарний, пустий гардероб.
- Бобберсе! - Боже.
- Ну, Тенні, їдьмо. - Ми закінчили.
- Їдьмо. Бувай, будинку! - Новий будинок!
Надіюсь, її тато не злився, що я вкрав кекс.
Думаю, таки злився.
ОФІС ФЕЄРИЧНОЇ П'ЯТІРКИ НОВИЙ ОРЛЕАН
Моя найбільша ціль цього тижня - навчити Стеф,
що речі в домі
не мають подобатися лише їй,
і що дуже важливо подумати: «Що сподобається Рей?
Що сподобається нам обом?»
Сталася подія, що змінила, горду лесбійку, якою вона була,
але Стефані має усвідомити, що її в сім'ї підтримають.
Треба лише попросити.
Вона не знає, що може їй допомогти,
коли йдеться про одяг.
Я хочу показати їй, що вона може вийти за межі зони комфорту
і зосередитися на новій, гордій, квір-Стефані.
Оточуючи себе благами цивілізації,
вона не дає собі жити життям зі своїх найсміливіших мрій.
Я хочу попрацювати над тим, як Стефані пізнає і шанує
красу, яка процвітає всередині неї.
Але я дуже радий, бо нас чекають серйозні зміни.
ДЕНЬ 2
ЯКЩО ХТОСЬ СКАЖЕ, ЩО ТИ ДИВНИЙ, ПОДЯКУЙ ЙОМУ. - ЕЛЛЕН ДЕДЖЕНЕРЕС
Коли ти востаннє ходила на шопінг?
Якщо можу, уникаю його як чуму.
Ти добре знаєш, як показати себе квір-жінкою,
і це стане нашим каменем спотикання.
Ти соромишся своєї гомосексуальності?
Не соромлюся,
але я б сказала, що відчуваю себе проблемою для інших.
- Я намагаюся не показувати себе справжню. - Так.
Скажу ось що.
Багато хто з нас має бути із цим обережним.
Я роблю те саме.
Я просто знаю, що для комфорту і безпеки
іноді мені не годиться носити підбори у своєму містечку.
- Не годиться. - Так.
Тому я розумію тебе як ніхто інший.
Але це лише маска, яку ти надягаєш,
щоб зробити приємніше іншим.
Не уявляю, щоб ти думала: «Що зробить мене привабливішою?
Баскетбольні шорти та худі».
Ні? Я помиляюся?
Точно ні. Хіба в день гри.
Так, у день гри, я розумію.
Сподіваюся, ми досягнемо того рівня, коли ти зможеш бути собою,
але ця версія тебе буде почуватися більш гордо та впевнено на людях.
Я хочу цього досягти. Справді.
Я допоможу із цим, одягнувши тебе.
Але це лише вишенька на торті. Решта торта - це ти.
Я бачу, вона трохи побоюється, у що я можу її одягнути,
але я хочу, щоб вона гордилася тим, хто вона.
Горда лесбійка, горда жінка.
Не хочу, щоб їй здавалося, що вона має сховатися.
Тут нічого соромитися.
Якщо я можу бути відкритим і гордим, то й ти теж.
Гаразд!
Іди сюди.
Скажи, що ти думаєш, а тоді подивимось.
Я вже дуже давно не заправляла сорочку.
Ця заправлена сорочка
і мій живіт, який тепер видно,
додають невпевненості. Зазвичай я не заправляю.
Якщо її не заправити, вона повисне тут.
Тоді вийде довгий тулуб, коротенькі ніжки.
Вигляд не дуже.
Що тобі приховувати?
Дивись. Хіба він не плоский, як млинець?
Так, ти щойно вдарила мій пеніс. Це що...
Так!
Але...
- Це було... - Давненько було.
Давно жінка не стукала мене по пенісу!
- Добре. Так. - Отже, дивись.
Коли дивишся збоку, хіба він не плоский?
Ну, трошки.
Буде краще, якщо додамо щось зверху,
що прикриє ці пропорції?
- Так. - Добре.
Одягнемо тебе в щось, що зробить тебе впевненішою.
Гаразд!
Подивися на себе.
На тобі футболка,
а зверху трохи вільніший шар, який приховує, що хочеш приховати.
Якби ти вдягла щось таке для Рейчел,
вона би побачила, що тобі комфортно,
ти в повсякденному одязі, але стильна.
Це не просто «я ховаюся».
Так. Це як день і ніч.
Я була скептичною, але мені подобається.
Добре.
Я перелякалася, коли ти витяг усе з гардероба
і просто скинув у купу.
Дуже страшно сказати: «Відкинь цю частину себе».
Знаю.
Я намагаюся витягнути з тебе найкраще, а не змінити тебе.
Для мене це дуже важливо,
бо зазвичай усі хочуть тебе змінити.
Ну, переодягайся в баскетбольні шорти й футболку «Сейнтс».
- Дякую. - Дякую, Тане.
Шикарна ж.
Ніколи не була на кухні.
Ніколи не була на кухні ресторану? Уперше!
- Ти мій перший. - Я твій перший!
Для мене це велика честь!
- Гаразд. Хочеш вразити Рей? - Так.
Ми хочемо показати їй, що ти вмієш
готувати та їсти овочі.
Тож ми приготуємо чудовий салат.
- Салат? - Такий смачненький салат.
- Вибач. Ти... - Не слухала після слова салат.
Я ніколи не зустрічав дорослої людини...
Багато зелені.
...домовласниці в серйозних стосунках,
яка б так боялася овочів.
Їй має бути трохи незручно. Їй треба пробувати нове.
Ти хоча б спробуєш?
- Спробую. - Добре.
Просто страшно.
Хочу показати, що фрукти й овочі мають бути частиною страви.
Я приголомшу її, як Майкл Бей своїм кіно,
і ми пробуватимемо багато всього.
Гаразд. Влітку з кавуна і помідора
виходить чудова пара.
- Справді? - Так.
Твій улюблений «овоч».
- Ось він, захват. - Оце по-нашому.
Ще кукурудзи.
Як у More Cowbell. Ще кукурудзи!
- Тепер додамо авокадо. - Гаразд.
Що б сказала Рей, якби побачила, що ти робиш?
Ну, вона була б шокована побачити, як я куштую всіляке.
- Куштуєш? - Так.
Ти її сильно кохаєш.
- Я бачу, як ти на неї дивишся. - Дуже.
Ми разом уже шість років, але я хочу бути разом з нею 60.
- Так. - Розумієш?
Ви колись відзначали свої стосунки?
- Що відчуваєш із цього приводу? - Це дуже лякає.
Так.
Це новосілля буде з найближчою родиною, друзями,
у нашому просторі.
Буде, як ми скажемо.
Моя сім'я бачила нас і знає, що ми разом,
але я ніколи не казала: «Ось, я така»,
«Ось що мені потрібно», «Прийміть мене такою».
Так. Розумію.
Коли я подорослішав і зрозумів, що в мені є сторона, яка любить хлопців,
було так страшно.
Коли я тусувався з татом, ми говорили,
про що йому було комфортно.
- І я приховував стільки своїх сторін. - Так.
- Це виснажує. - Дуже виснажує.
Мене це засмучує. Я знаю, що це її засмучує.
- Саме так. - Це несправедливо.
Цьому є ціна, і це ваш добробут.
Ти справді хочеш жити,
даючи людям те, що від тебе очікують?
Покажи їм свою іншу сторону.
Так.
- Так. - Я не просто шалена шанувальниця.
Так.
Це частина тебе, і велика, але ж є ще багато всього, так?
Але тепер ти знаєш, що це не працює, бо ти хочеш змін.
Так.
Почнімо з огірка.
Це просто овоч.
Я здригаюся, коли думаю про хрусткі овочі.
Гаразд. Хочеш спробувати хоча б трохи, щоб дізнатися, як ти себе почуваєш?
Він на смак буде дуже зелений.
Так, це тому, що це дуже зелений овоч.
Для неї ціле випробування спробувати шматочок огірка.
- Можна відрізати менше? - Так, звісно.
Вона просто відсахується.
Маленькі кроки.
Це справжній страх.
Але ти впораєшся.
- Непоганий. - Не сподобався.
Не віриться, що я не блюванула.
Гаразд. Відставимо їх, якщо тобі не зайшли.
Дякую тобі.
Знаєте що?
Прогрес важливіший досконалості. Принаймні їсть свіжу їжу.
А тепер візьму свої пепітас.
- Гарбузове насіння. - Насіння?
- Так. - Гаразд.
Чудово. Ми майже на фініші.
Я не хотів згадувати спорт.
Нічого. Я це ціную.
У червоної цибулі різкий смак.
Якщо замочити її у воді, матиме менш виражений смак.
Навіть якщо лише на кілька хвилин.
А тоді смачна кремова заправка.
Гаразд, спробуймо.
Йой. Гаразд.
Усе гаразд.
Це просто салат.
Тут багато зелені, друже.
Я не прошу тебе з'їсти весь.
Ми просто спробуємо.
- Окей. - Упораєшся.
Ти перший. Добре.
- У нього дуже гарний смак. - Що ти сказала?
Бачиш?
Я не очікую, що вона готуватиме броколі на пару п'ять разів на тиждень,
але найбільше ростеш лише долаючи дискомфорт.
Дуже смачно.
Справді?
Крім макаронів із сиром, варто їсти щось іще.
Це божевілля. Я вражена.
Так! Згадай про це наступного разу, як заїдеш купити фастфуд.
Згадай мене.
Як ти кажеш...
ДЕНЬ 3
- НЕМАЄ ВИЗВОЛЕННЯ БЕЗ СУСПІЛЬСТВА. - ОДРІ ЛОРД
НОВИЙ ДІМ СТЕФАНІ І РЕЙЧЕЛ
Навряд чи Стеф колись думала про те, що має бути в домі,
і тим більше про те, що має бути в їхньому спільному домі.
Що це щось більше за звалище спортивних сувенірів.
ВУЛИЦЯ БУРБОН
- Готова? - Готова.
Ти перша.
Думаєш: «Чому ти привів мене в бар?»
Десь п'ята година?
Десь так і є.
Ти розповідала, що якось
поступилася своїм місцем у барі,
і через ту ситуацію тобі було дуже ніяково.
Так.
Навряд чи справа в цьому.
Так. Але подібне стається зі мною щодня,
коли я йду вулицею чи гуляю з собакою.
Знаєш, я...
Навіть коли про шанувальницю року написали в соцмережі,
під публікацією було багато негативу.
Щодня.
Щодня?
Ти колись чула про внутрішню гомофобію?
- Ні. - Гаразд.
Отже, внутрішня гомофобія - це негативні відчуття, думки, ідеї,
нав'язані із зовнішнього світу,
які ти сприймаєш як свої і вкорінюєш у свою особистість.
Я завжди сприймала це так, ніби я намагаюся «догодити людям»,
або робила так, щоб іншим було зручно.
Це буквально один із перших проявів внутрішньої гомофобії.
Кажеш: «Не хочу, щоб вам було незручно, тож відмовлюся від чогось для себе».
«Я не буду тримати когось за руку,
бо не хочу, щоб на нас дивно дивилися».
«Мені не буде комфортно мати дитину,
не хочу, щоб моя дитина пояснювала, хто я».
«Я не хочу ставити фото, щоб татові не довелося пояснювати це».
Ти вжила слово «це» стосовно себе.
Я так іноді почуваюся.
Я розумію.
Це все та ж гомофобія, з якою ти стикаєшся ззовні,
і яку тепер переносиш у себе.
Якщо переїдеш у новий будинок, забереш цей тягар із собою.
Так.
Бо так легко. Зручно. Так...
«нормально».
Кожна спільнота, частиною якої я була,
відколи живу в Північній Луїзіані, наче казала: «Ось це твій простір».
Було буквально один-два гей-бари,
і це було наче: «Тут тобі місце. Лише тут».
Я звикла казати собі: «Тобі дозволено лише це»,
або «Тобі дозволено лише те.
Ти більше не можеш бути такою деінде».
Почуваюся загнаною в кут.
І...
Мені здається, що я підживлюю страх, свій власний страх,
через те, що може статися, могло статися, чи вже сталося.
Це правда.
Так.
Якщо ти там, де не можеш бути собою
і почуваєшся загнаною в кут,
наче тобі тут не місце,
тоді ця внутрішня гомофобія лише посилюватиметься.
Нечесно дозволяти заганяти себе в кут,
коли всі інші живуть вільно.
Це не нормально.
Але це так важко.
Я знаю.
Я розумію реалії світу, в якому ми живемо,
але наша спільнота відома своєю звитягою та стійкістю,
ми приносимо світло навіть туди, де його нема.
Важко знайти тих, хто розуміє.
Я знаю.
Тому питав про твого брата, який теж належить до нашої спільноти,
з яким ти не спілкуєшся.
Чому?
Він дуже впевнений у собі.
І я відчула, коли приїздила до нього в Чикаго,
що у нього більше простору бути собою.
Тож він бере участь у всяких там,
знаєш, прайдах та інших речах, які розширюють права.
Послухай, він твій брат.
Він гей. Думаєш, він не знає, через що ти пройшла?
- Може. Не знаю. - Не знаєш?
Я нікого цим не обтяжую.
Тобі потрібна підтримка, щоб ти могла сказати комусь:
«Я зараз у коробці, і я відчуваю всю цю вагу.
Ти мені потрібен».
Іноді це було б корисно.
Колись казала йому таке?
ЛГБТ-спільнота процвітає,
бо ми розуміємо, що підтримка важлива.
Привіт, Стеф.
МАРК-МОЛОДШИЙ БРАТ СТЕФАНІ
Як ти?
Я запросив брата Стефані, бо їй потрібна підтримка,
щоб набратися сміливості, зруйнувати всі стіни
і розібратися з тим, що всередині.
Гаразд.
Отже... Я хочу, щоб ти з ним поговорила. Він тут.
Мені тут дуже важко жити.
Останні кілька років були для мене найскладнішими.
Багато чого сталося.
Я так довго себе картала, Марку.
Боже, Стефані.
Мені здавалося, що в тебе все добре. Ти не говорила мені.
Для мене ти просто моя чудова сестра.
Ти дивишся на мене і бачиш сильну людину.
Але ти бачив те, що я хочу, щоб бачили, -
шанувальницю з пташкою,
я робила те, що приносить мені щастя,
бо всередині була не дуже щаслива.
Так. Я знаю. Я розумію.
Розуміння того, як тобі важко, крає мені душу.
Якби ти прийшла до мене за розмовою,
сказала, що тобі зле,
я б одразу приїхав.
Ти завжди такий зайнятий
і такий щасливий,
живеш своїм життям, тож я тебе не турбувала.
Я хочу тебе підтримувати.
І просто хочу... Я більше не хочу, щоб ти так думала.
Ти готова почати шукати щастя всередині себе,
а не в інших речах?
- Для цього треба зробити деякі кроки. - Перший крок - пошук підтримки.
Ти знайшла її в Рей.
А ще твоя підтримка тут.
Я підтримаю тебе як брат.
Почуваюсь малюком на твоєму баскетбольному матчі.
І це по-справжньому. Я досі твій шанувальник номер один.
Знаєш, і я просто... Я так тебе люблю.
Справді.
Знаєш, що я люблю в нашій спільноті? Святкування.
Я вся заплакана і зі шмарклями,
не думаю, що хочу кудись іти.
Ні-ні. Підеш, дорогенька.
Ну все, я витер очі.
Час вечірки.
Бо Стефані має усвідомити, що є люди та спільнота,
які хочуть підтримати її тут.
Ходімо розважимося.
Потрусимо тілами.
Привіт!
- Давно не бачилися. - Так.
- Ти її брат? - Так, я Марк.
Дуже приємно.
Мій чоловік Марк.
- Привіт, Марку. - Привіт. Як ти?
- Це мій чоловік Дьюї. - Привіт.
Народ, це Кев.
Коли відбувся твій камінг-аут?
Десь п'ять років після Стефані.
Без неї мені було б набагато важче.
- Я їй першій розповів. - Справді? Як мило.
Я знала.
Уперед, Танні!
У спільноті ЛГБТК (ІА+)
часто говорять про концепцію обраної сім'ї.
Стефані в житті потрібні квір-люди, друзі,
які розумітимуть, шануватимуть її, знатимуть її проблеми.
Оточити себе людьми, з якими відчуваєш любов і комфорт.
Ми почуваємося як удома. Невимушено.
Ми знаходимо свою квір-радість.
За південних лесбійок.
- Так! - За південних лесбійок!
ДЕНЬ 4
- НЕ ВІДКЛАДАЙТЕ РАДІСТЬ. НЕ ОХОЛОДЖУЙТЕ ЇЇ! - ЕДІ ВІНДЗОР
Вітаю в Bandit Hair Company.
Гарненько.
Ханно, ми вдома.
- Стефані. Взаємно. - Дуже приємно.
- Ти бачиш, який гарний цей салон? - Дуже гарний.
Це наче квір-заклад.
- Нам це подобається. - Так.
Можна ми влаштуємося тут?
- Звісно. - Заходимо. Сідай.
Гаразд. Чесно кажучи...
Дамо волю цьому волоссю. Знаєш, що я усвідомив?
Воно нагадує мені шолом.
- Не рухається. - І завжди було каштановим?
Так, завжди. Я ніколи не фарбувала волосся.
Та що ти кажеш?
Серйозно.
- То в тебе, бляха, незаймане волосся. - Так, незаймане.
Ти так гарно це сказала з південним акцентом.
- Я можу розповісти, що я думаю? - Кажи.
- Я хочу його підстригти. - Гаразд.
І зробити білявим.
Дихай. Давай розслабимось.
Відкрий рота.
Біляве? Типу...
Добре.
Ось плюси й плюси.
- Помітила, чого я не згадав? - Мінусів.
Так, люба.
Сприймай як вправу для розширення можливостей,
дослідження іншої сторони себе.
Мені здається, тобі час стати як Аріана Гранде
і звільнитися.
Важко. Я не можу цього уявити.
Ще один плюс.
Затята лесбійка ніколи не буде сильнішою, ніж після клятого...
Ніж після відбілювання волосся. Це ж...
Як нам переконати ту, у якої проблеми із самооцінкою?
Просто. Ми просто трохи...
вибілимо її. Ось!
Моє незаймане волосся у твоїх руках.
Зробімо це!
Суть у тому, що Стефані набагато сміливіша, ніж вона уявляє.
Я люблю кидати людям виклик.
Ми станемо легкими, яскравими і скажемо «Що?»
«Я Стефані, і я прийшла всіх приголомшити».
Підстрижімо волосся і відбілимо його на фіг.
Я у твоїх руках.
Бачиш, яка класна форма, коли ми зняли волосся з боків?
Так. Голова вже не така широка.
Чому квіри такі гарячі й талановиті?
Здається, у мене веселкова зачіска.
- Так і є. - Яскрава веселкова.
Рей просто зійде з розуму.
Новосілля в нас
Лесбійки лижуться перед ріднею
На новосіллі
Боже, це як нова пісня Тейлор Свіфт.
Лесбійське кохання
Як дует Тейлор Свіфт і Мелісси Етерідж.
Шикардос.
Це дует, якого нам так бракувало.
- Шляху назад нема. - О так.
Ніякого каяття.
Тепер ніхто не зможе сказати, що ти не відкрилася цьому досвіду.
Ти на це наважилася.
Мабуть, це одне з моїх найбільших перевтілень в історії Queer Eye.
Це перевтілення рулить.
Я так пишаюся Стефані, що вона прийняла цю зміну.
Боже, це шикарно.
Натовп шаленіє.
Так!
- Готова? - Ні.
Дуже страшно.
У тебе неймовірний вигляд.
Подивимося. Готова?
Три, два, один.
Нова Стефані.
Чорт забирай!
Джонатане.
Боже мій.
Класно ж?
Боже мій.
Ходімо, роздивишся зблизька.
Господи.
Пограй із ним. Відчуй його. Занур пальці.
Круто, скажи?
Це ж додає родзинку, крутизну?
- Крута Стефані. - Це набагато крутіше, ніж будь-коли.
Іди сюди. Глянеш на природному світлі.
Знаєш, я хочу вкласти його по центру,
щоб у тебе був гордий вигляд.
Типу: «Я щойно пішла на величезні зміни,
і хоча зміни це складно,
я це, бляха, зробила».
Це, мабуть, уперше в житті
я подивилася собі в очі.
Я ніколи раніше цього не робила.
Мені подобається.
Я знаю! Я бачу, як росте твій захват!
Це неймовірно.
Тобою керує сила Еллен Дедженерес, люба.
НОВИЙ ДІМ СТЕФАНІ ТА РЕЙЧЕЛ
КУЛІНАРНА КНИГА АНТОНІ
- Вони тут! - Ходімо, Маппети.
Я в захваті!
Це чудово.
Білява бомба!
- Ти просто... - Тану вперше відібрало мову.
- Ти така гарна! - Не можу повірити.
Вона така... Вибач, що вдарив. Ти шикарна!
- Ти ще не бачила дім зсередини. - Так.
Заходимо.
Боже мій.
Отакої!
Спортивні сувеніри - це круто, коли вони виставлені правильно,
а не просто лежать на купі.
Усе так гарно і зі смаком.
Річ у тім, що їх можна переносити.
Узяти шолом, прибрати його, а на його місце поставити інший.
А яке фото контакту тих двох футболістів.
- Боже. - Це лише верхівка айсберга.
- Так, зачекай. - Ага.
Боже мій!
Замовкни.
- Боже мій! - Неймовірно гарно.
Боббі, усе так вишукано, любий.
Дуже вишукано.
- Гляньте, фото! - Так?
Просто неймовірно!
Я почуваюся як удома.
Ви - втілення успішних стосунків.
Ти маєш цим пишатися і хизуватися.
- Дуже тобі дякую. - Нема за що.
Гляньте на це подвір'я!
Власне, ходімо на вулицю. Готова?
- Готова. - Так?
Боже мій, Боббі!
Це продовження вашого будинку. Подвоїли площу.
- Сад! - Вогнище!
- Для зефірок. - Зона відпочинку.
Мені не віриться.
Найкрутіше в цих садових меблях те,
вони із вбудованим накриттям.
- Неймовірно. - Чарівно.
- На подушці липучки. - Продумано.
І ось.
- Але класно! - Так.
- Усередині ще купа всього. Глянемо? - Я більше не витримаю.
- Витримаєш. - Набагато більше.
Боже мій!
Це щось неймовірне.
- Що? - Ця стеля.
Боже мій!
Я зробив стелю темною, бо тут гарні високі стелі,
але вони були непомітні.
- Неймовірно. - Ці тумбочки шикарні.
Це його найкраща робота зі спальнею.
Це найбільше благословення в моєму житті.
Я знала, що це буде дуже важкий, складний процес,
але я навіть не уявляла наскільки.
А ви просто... Ви неймовірні.
Ви такі неймовірні.
- Дуже вам дякую. - Будь ласка, сонечко.
- Це твій запас афірмацій. - Боже.
- Вибиратимеш одну на день. - Гаразд.
Вони для того, щоб говорити про себе приємні речі.
Чудово.
Може, спробуєш одну?
«Я гідна найкращого в житті,
і тепер я з любов'ю дозволяю собі прийняти це».
Дуже добре.
Ну що, діти.
- Ви готові? - Стефані!
- Вийди до нас, золотко. - Стефані номер один.
Вона така... Боже мій!
- Така сексі. - Мені подобається.
- Клас. - Як почуваєшся?
Цього я б сама не обрала.
Але я й блондинкою себе не уявляла.
Тому я просто вражена, наскільки мені в цьому добре.
Ти дуже гарна.
Просто шалено. Тобі личить.
Ніхто не чекає того, що побачить.
Це не лише про дім
і те, як це відображає наші стосунки з Рейчел,
а й про мене і те, на що я пішла,
і що я пишаюся собою.
Кожен з вас підштовхнув мене до меж,
за які я не хотіла виходити.
Ти пробудив нову частину мене, і я тобі за це дуже вдячна.
Не віриться, що ти змусив мене їсти огірок!
Мої стосунки з братом будуть для мене безпечною гаванню
до кінця життя.
Тож дякую за цю вимогливу любов.
Я люблю тебе.
Я вас усіх люблю.
- Люблю тебе. Тобі буде так весело. - Бувай!
Бувай. Ми тебе любимо.
- Дякую! - Бувай!
НОВА СТЕФАНІ
ВЕЛИКИЙ ГЕЙСЬКИЙ ПОДИВ
Так смачно пахне
Мені подобається ця пісня.
Так смачно пахне
О ні. Так.
Ходімо дивитися.
- Добре. - Готові?
Так.
Вона така гарна.
Я боявся робити такі значні зміни.
- Вона так вагалася. - Так.
І я бачу в її очах,
що їй подобається її відображення.
Гаразд.
- Так. - Реакція що треба.
Ти така гарна!
У всіх нас така ж реакція!
- Так. - Це так круто.
Тобі личить бути білявкою!
Ти прекрасна.
І ти прекрасна.
Така гарна.
Це наш дім!
Ходімо оглянемо наш будинок.
Боже мій. Яка краса.
На цьому екрані стільки квір-радості, я не можу.
Так мило.
Тут стоять наші фотки!
У нас є фотки!
У будинку.
Слів немає.
Боже мій!
- Це наша спальня. - Це наша спальня.
Займіться сексом, не зачиняючи двері!
Так!
Там нікого немає, дівчата.
- На кріслі, ліжку, підлозі. - Так.
Вони зроблять як Сіа і покатаються на люстрі.
- У неї нема слів. - Ще б.
Чуєш, вони перевершили себе.
Тобі вистачить цього гардеробу?
Так! Звісно. Без сумніву.
Стефані так дивиться на Рейчел.
Видно, що вона одержима нею.
- Не віриться, що це наш дім. - Так.
Це наш дім.
Сказитися.
І не кажи.
- Так. - Ми багато працювали.
До біса багато.
- І багато із чим мирилися. - Так, багато із чим.
Ти багато із чим мирилася.
- Це було того варте. - Так.
Завжди того варте.
Маєш звикнути до цього.
Тобі личить блонд.
А ось твій брат буде шокований.
Думаю, всі будуть шоковані.
- Боже мій! - Боже мій!
Вона білявка!
Мати рідна.
Ти така красуня.
Боже мій!
Що краще за великий гейський подив?
- Бачили подив? - Великий гейський подив.
- Найбільший подив з усіх. - Так.
Боже. Іди сюди, дитино.
Я люблю тебе.
Ти прекрасна.
Бабця. Знаєте...
Я пофарбував її у колір її бабусі!
О ні!
- Боже мій. - Я переїжджаю.
Тату, я люблю тебе, але ти ще не можеш сюди переїхати.
Тату, посади свою дупу на місце.
Боже.
Тут так класно.
Її брат досі в шоці.
Насправді він професор гейських подивів в університеті Чикаго.
Я чув.
Цього тижня моє життя буквально змінилося.
Я не знала, чого очікувати від цього процесу,
але сказала Рейчел, що зроблю це від щирого серця.
Я збиралася відкритися
і вийти зі своєї зони комфорту.
За цей тиждень я багато чому навчилася.
Ці знання будуть частиною мене буквально до кінця мого життя.
І я хочу, щоб нову главу в нашому житті
ми розпочали правильно.
Овва.
Боже мій!
- Ти вийдеш за мене? - Так!
Звісно, так!
Боже мій. Я так тебе люблю.
Чорт!
- Я в шоці! - Оце сюрприз!
Гейський подив!
- Боже мій! - Я знаю, ти чекала на це.
Ніхто ще не змушував мене так плакати в цьому клятому телешоу!
Я люблю тебе понад усе,
понад усе на світі.
Це так мило.
Це грандіозний крок для невпевненої в собі людини.
Ось так зізнатися в коханні партнерці і освідчитись на очах усіх родичів.
Величезний крок.
Не віриться, що ми заручені!
Ніщо так не вражає,
як коли хтось проявляє внутрішню сміливість.
Ми не стаємо впевненішими просто бажаючи цього.
Ми стаємо впевненішими, ставлячи цілі й підтримуючи себе.
Ви відважуєтеся на щось,
а тоді розумієте, що були достатньо сильні, щоб зробити це.
Я щиро вірю, що це змінило життя Стефані,
і що вона не буде колишньою.
Ми нарешті бачимо, як Стефані стає тією жінкою, якою вона мріяла бути.
Гордою, люблячою.
Сподіваюся, після цього тижня Стеф усвідомить, що її щастя -
у повноцінному житті.
Боже мій!
- Я люблю тебе. - А я тебе.
Браво! Це було класно.
Дуже класно.
За щастя Стефані та Рей. Хай живуть довго і щасливо!
- За лесбійські шлюби! - За повернення в Новий Орлеан!
За їхні заручини!
Хочу бути гостем на весіллі. Ось петиція!
ПОРАДИ ВІД П'ЯТІРКИ
- МОЯ ЧАША ТО НАДМІР - ПСАЛОМ 23:5
Бюстгальтери.
Є три універсальні поради.
Агов, мої очі тут.
Перша.
Якщо можете нарахувати одну, дві, три, чотири цицьки -
це трохи забагато. Візьміть більший бюстгальтер.
Друга.
Якщо під шлейками входить понад два пальці,
підтягніть їх.
За допомогою регулятора.
Третя. Якщо на спині входить понад два пальці,
оберіть менший обхват.
Усе просто. Дякую, Джекі.
Бувай, Джекі.
Переклад субтитрів: Марія Подвісньова