Speedy, kako si?
- Drago mi je. - Uđi. Drago mi je.
- Bok! - Hej.
- Evo ostatka ekipe. - Jako sam uzbuđen!
Da ti pomognemo gore uza stube
ili ćeš preko rampe iza?
- Možete mi pomoći. - Stube?
Jedan, dva, tri.
- Dobro. Idemo. - Može.
Tako je.
Još jedna.
- Veliki korak. - Snažan si.
- Super. - Tako je.
- Jadne tvoje hlače! - Uspio si!
- Donijet ćemo ti ručnike. - Žao mi je.
- Hej. - Uđi.
Dobro došao k nama.
- Predivna je. - Osušit ćemo te.
- Hvala, Antoni. - Hvala tebi.
PRVI DAN
NISAM ONO ŠTO MI SE DOGODILO, VEĆ ONO ŠTO SAM ODLUČIO POSTATI.
Dobro došao k nama.
- Hej. - Oprostite. Oprosti. Ljubav.
Moja teta, Anginique.
- Kako ste? - Bok, teto.
Speedyja znam s TikToka.
Mislim da je to što dijeli svoju priču, svoj stil, stav,
više nego nevjerojatno.
Morao sam vas upoznati s njim.
Želim motivirati ljude i poticati ih na to da budu bolji.
Čini se da mogu motivirati ljude preko svoje priče.
Možeš li reći što se dogodilo?
Kako si dospio u kolica?
Da.
Dana 25. travnja 2020.
mama, teta i ja smo se vozili.
Crni Ford 150 vozio je kraj nas.
Udario nas je i sletjeli smo s ceste.
Mama se trudila zadržati kontrolu, ali udarili smo u drvo.
Bilo je gadno.
Nakon nesreće sam se onesvijestio.
Prevozili su me helikopterom. Bio sam svjestan.
Vikao sam da sam premlad da umrem.
Mislio sam na mamu.
Nisam micao noge. Tijelo mi je utrnulo. Gorio sam.
U bolnici su mi rekli da moram na operaciju
leđne moždine.
Liječnici su poslije rekli
da možda više nikad neću moći hodati.
Paraliziran si od struka naniže?
Od prsa.
Bilo je strašno.
Toga si dana saznao da su ti mama i teta umrle?
Da.
Sve se sručilo na mene poput golemoga udarca.
To je bilo za vrijeme korone?
- Da. - Da. To je bilo najteže.
Bilo je još gore.
Prva dva tjedna nisam vidio obitelj zbog korone.
Bilo sam usamljen.
Plakao sam gotovo svaku večer.
Naravno. Jadniče.
Posljednjih godina život ti se promijenio, ali kakav je život bio prije nesreće?
Zabavan.
Tulumario sam. Bio sam klinac.
Bilo je zabavno.
Bavio sam se košarkom.
Kad odrastaš u New Orleansu, trebaš otkriti strast
da izbjegneš probleme.
Nadimak Speedy, brzi, je iz djetinjstva.
Dotrčao sam na trening, a trener je pitao kako se zovem.
Ja ću: „Ray“.
Otad me samo zvao Speedy.
Speedy je nadaren.
Kad je igrao košarku, bio je organizator igre
pa je bio motiviran.
Želio sam postati profesionalni košarkaš.
Cilj mi je bio mamu izvući iz geta.
Pratila je utakmice.
Kad vidiš osobu koja te tjera naprijed,
želiš dati sve od sebe.
Volio sam se truditi.
Na terenu sam bio sretan.
- Ocjene? - Bile su dobre.
Pazio sam na ocjene da bih mogao igrati košarku.
Bio si šesti najbolji u razredu?
- Što? - Šesti u razredu.
Bravo.
Kako je od nesreće?
Prijatelji me pitaju želim li izaći, ali kažem im da to nije za mene.
Volim biti unutra.
Bojim se izlaženja, nemam samopouzdanja.
Kad ga ljudi pogledaju, potpuno se zatvori.
Misli mu počnu lutati. Mozak radi sto na sat.
Ne žele ti svi reći nešto loše.
Treba se opustiti i biti svoj.
Što te tjera dalje?
Mislim na mamu i kako ne bi htjela da odustanem.
Nesreća se dogodila u kritičnom trenutku.
Imao je 18 godina.
Sanjaš o budućnosti,
o onome što slijedi.
Sve mu je stalo i sve gradi ispočetka.
Uči kako živjeti svoj život.
Reci gdje živiš.
Koji su nedostaci, vezano za pristupačnost?
Živim s obitelji.
Otkad su mi umrle mama i teta,
obitelj mi je jako mala.
Tete, bratići i sestrične su mi sve.
Živim u stanu u prizemlju,
ali do njega vode stube.
Dakle, prvi kat, ali stube.
Kad uđem u kuću, vrata su uska.
Da.
Ne mogu u kupaonicu s kolicima.
Moram na drugi stolac da bih ušao u tuš.
Premjestiš se na drugi pa na treći stolac?
Da.
Nepristupačnost te prisiljava na to da budeš zatvorenik u vlastitom domu
ili vani jer ne može ući u kuću.
- Da. - Jesi li razmišljao o iseljenju?
U vlastiti, pristupačniji stan?
Da, razmišljao sam.
Pokušavam odlučiti.
Koja bi ti bila najveća želja u novom domu?
Krevet koji se miče gore-dolje
jer da bih sada ušao u krevet, moram se podići.
Želim malo luksuza.
Malo luksuza? Dobro. Razumijem to.
Da. Tvoj stil.
Shvaćam, malo luksuza.
- Da. - Da.
Speedyju je sigurno teško.
Sve u kući još mu više otežava život.
Kuhaš li za sebe?
Ne znam kuhati.
- Ne znaš kuhati? - Ali želim naučiti.
Tko te hrani?
Teta mi povremeno skuha, ali uglavnom jedem brzu hranu.
- Što kuha? - Danas kuha kukuruz i rižu.
Kukuruz i riža?
- Nisi čuo za kukuruz i rižu? - Ne!
Ovdje se to jede s kobasicom.
Uzmeš to,
a onda vjerojatno imaš ribu sa strane,
ili piletinu.
Tvoji su svi iz Louisiane?
- Da. - Znači, voliš kaloričnu, konkretnu hranu?
- Da. - Dobro.
Što se tiče tvoje neovisnosti
i snalaženja u sadašnjem životu,
je li ti važno naučiti kuhati?
Kuhanje je nešto što svakako želim naučiti.
Otkad sam u kolicima, moram se brinuti za sebe.
Moram jesti više.
Mršavim. Sad sam pomalo mršav pa...
- Shvaćam. Želiš malo ojačati? - Aha.
Cilj mi je da se zabavimo u kuhinji
i želim da se osjećaš spremnim
skuhati nešto što voliš.
Možemo li spremiti odrezak i rižu?
- Odrezak i riža? - Probao si hibachi?
Gdje rižu stavljaju na roštilj i prže?
- Možeš li me naučiti tome? - Naučit ću te što god želiš naučiti.
Da, želim to naučiti.
Želim razgovarati o čovjeku koji je postao
nakon nesreće.
Netom nakon nesreće, Speedy je bio zatvoren.
Nije htio komunicirati.
Katkad je deprimiran, ali ne voli razgovarati o tome.
Ne razgovara s obitelji
jer osjeća da svi ostali tuguju
ili imaju probleme, ali nije imao vremena za tugovanje.
Jednostavno nije.
Doživio je to pa ne želi ponovno proživjeti tu traumu.
Trebao bi razgovarati s nekim.
Ako ne s obitelji, onda bar s prijateljem ili nekim drugim.
Prekrasan si.
Jesi li ikad imao sitne pletenice ili uvojke?
Što si probao?
- Volio bih imati pletenice. - O, Bože. To bi bilo slatko.
Jako slatko. Opsjednut sam.
Promijenio bih boju.
Nastavi me rajcati, Speedy!
- Dobro! - U koju boju želiš?
Želim TikTok šokirati novim izgledom. Što misliš o bušenju nosa?
Probušit ćemo nos?
Kao tvoj novi manekenski agent, nisam siguran.
- Tan! - Da, Jackie.
Govorili smo o bušenju nosa.
Prvo sam pomislio da će to biti fora i seksi.
Onda sam se malo zamislio...
- Mislim ozbiljno. - Možda će ovo ograničiti tvoj rad.
Ne mogu ograničiti tvoj rad.
Jer budući si pobjednik natjecanja America's Next Top Model.
Razumiješ? Kad smo kod toga, imamo Tyru!
Znaš li o kojem natjecanju govori?
Mladi znaju za to, zar ne?
- Čuo sam za to. - Naravno. I sviđa ti se.
- Vjerojatno. - Naredba.
- To nije bilo pitanje. - O, da.
Sveta Tyra!
- Zaboravi da je tu. - Već mi nedostaješ. Sladak si. Bok!
Speedy.
- Reci. - Možemo o odjeći?
Da.
U emisiji smo već pomagali nekom u kolicima.
Imaš li ograničenja u odijevanju?
Ne volim kratke hlače.
Od ozljede su mi noge mršave,
a to mi se ne sviđa pa ne nosim kratke hlače.
Postoji li neki stil? Voliš li geek šik?
Ili voliš formalniju odjeću?
Voliš li urbani ležerni stil?
- Urbani ležerni stil. - Dobro. Uvijek?
- Samo isprobavam stvari. - Dobro.
Tvoje su tenisice po meni najzanimljivije.
- Mislim da možemo bolje. - I ja mislim.
Stil mi je malo uočljiviji otkad sam u kolicima.
Malo sam sigurniji u vezi onoga što nosim.
Opiši što si nosio prije nesreće.
Možda traperice,
jeftine majice s uzorkom,
Vansove tenisice.
A sada?
Majice s ovratnikom i najkice Air Force 1
i lijepe hlače s džepovima, tako nešto.
Da nisi u kolicima, bi li ti moda bila toliko važna?
Ne baš.
Zašto ti je sada važna?
Kad sam dobro obučen, imam više samopouzdanja.
Kako bismo mu mogli pomoći
da to ima najveći pozitivan utjecaj?
Pa želim da više izlazi
jer inače je otvorena osoba.
Ali mislim da treba više samopouzdanja jer je u kolicima.
Hvala.
Dala si nam mnogo informacija o tome kako bismo mogli pomoći.
- Stvarno si genijalna. - Hvala.
Da. Ostavila si ga u dobrim rukama.
- Koji si igrač bio u košarci? - Špica.
- Znači, zakucavao si. - Da.
- Bio si brz. - Uživao sam igrati.
U srednjoj školi
svi u publici vikali bi: „Speedy!“
Svi bi navijali kad bih zabio tricu. Bilo je fora.
Košarka je ti je bila važna. A sada?
Jednostavno nije isto.
Povremeno je gledam.
Gledam prijatelje, ali postanem ljubomoran
jer ne mogu igrati s njima.
Htio si postati profesionalac?
- Da. - Da?
To mi je oduvijek bio san i htio sam studirati.
- Da. - Prvo fakultet, pa košarka.
Što ti je sada san?
Biti motivator.
Znaš li svojom pričom nadahnuti druge?
Radim na tome.
- Tvoja teta kaže da si zatvoren. - Nisam.
Da. Koliko god želio nadahnuti druge,
dok ne budeš govorio o tome kroz što prolaziš
i osjećao se ugodno dok dijeliš svoje iskustvo,
postojat će zid.
Tko ti pomaže s emocijama?
Čovječe...
Imaš li još prijatelja u kolicima?
- Ne. - Ne?
Od moje nesreće, to je...
Kroz to prolazim sam pa baš ne...
Sve držim za sebe.
Ljudi postaju influenceri
kad mogu reći: „Upravo to osjećam.
Upravo sam kroz to prošao.“
Razmislit ću kako ti mogu pomoći
da budeš ranjiviji i autentičniji.
Da možeš pomiriti prošlost sa svojom sadašnjošću
i dopustiti da te vodi u budućnost koju želiš i zaslužuješ.
Samo želim biti siguran u život.
Shvaćam.
- Idemo unutra. - Dobro.
- Što radite? - Jesmo li smislili plan?
- Karamo, imaš plan? - Imam plan. Imaš plan?
- Uvijek. - Imaš plan?
Imam tri. Smanjit ću na jedan kad vidim što ste smislili.
- Imaš plan? - Mnoštvo.
- Imaš li plan? - Mislim da imam veliki plan.
Samo želim čuti od tebe što očekuješ od nas?
Dajte najbolje od sebe.
- Najbolje. - To je jako dobar odgovor.
- Dajte mi najbolje. - Hoćemo.
- I ti ćeš dati najbolje? - Da.
- Bit ćeš maksimalno otvoren? - Hoću.
Isprobat ćeš sve što ti Tan nađe?
Speedy želi naučiti brinuti se o sebi,
kako se hraniti,
ako je pržena riža s odreskom put do toga, na raspolaganju sam.
Želim mu pomoći naći look koji je jedinstveno njegov,
da bi imao više samopouzdanja.
Speedy ima nov odnos sa svojim tijelom.
Nije se lako izložiti, a moj cilj ovaj tjedan
pomoći je Speedyju da bude siguran u sebe.
Njegove životne okolnosti nisu lake.
Speedyju želim pokazati
da ima pravo inzistirati na pristupačnosti.
Želi nadahnuti druge govoreći o svom putovanju.
Da bi to postigao,
mora početi tugovati i razumjeti kroz što prolazi.
Trebam tvoju pomoć.
Imamo junaka s kojim mi možeš pomoći.
Želim da Speedy shvati da može tražiti pomoć
od onih koji ga razumiju.
Dođeš u New Orleans?
DRUGI DAN
NE PODCJENJUJ MOĆ IZLASKA U JAVNOST
Speedy, idemo u šoping. Kako se osjećaš?
Dobro.
Spreman?
Čuo sam da to govoriš.
Kažeš „prije kolica“ i „nakon kolica“.
- Da. - Promijenio si način razmišljanja?
To što sam doživio nesreću
promijenilo je moje promišljanje o životu.
Pokušavam živjeti bez kajanja.
Pokušavam biti bolji i razvijati se.
- Da. - Takve stvari.
Imaš li stav „je*** ga”?
- Tipa, je*** ga, kud puklo. - Da.
Zašto?
Mogao sam umrijeti
i govorim si da sam prošao najgore.
Što je gore od prometne nesreće?
Mislim si: „Napravit ću to. Briga me što tko kaže“.
Stalo ti je do toga što ljudi govore jer više ne izlaziš.
- Nije. - Kad si na ulici,
smeta li ti kad pilje u tebe?
Malo da.
Prolazio bih ulicom,
a netko bi zapitao jesam li zaradio metak?
To boli.
Srce mi se slama jer nisu svi u kolicima nastrijeljeni.
Osjećam se loše.
Nikomu se tako ne obraćaš.
Zato misliš da češće ostaješ kod kuće?
- Aha. - Dobro.
Ne možemo li to promijeniti u razmišljanje tipa:
„Kad već buljiš, dat ću ti nešto za buljenje“?
Volio bih to.
Ljudi ga gledaju i to ne možemo spriječiti.
Želim da Speedy shvati da može imati stil
koji će privući pozornost.
Nađimo nešto što je baš za tebe.
Može.
Speedy se oblači prilično eklektično.
Pokazat ću mu kako se može poigravati tim stilovima u jednom looku.
Zato će izgledati kao nitko drugi u ovom gradu.
- Spreman? - Aha.
O, da.
Izlazio bih ovako.
Boje se ističu.
- Izgledaš jebeno elegantno. - Hvala.
Što kažeš na ove hlače?
Sviđa mi se boja
i sviđa mi se što mi je iznad koljena i bez čarapa.
- Lijepo izgleda. Jako lijepo. - I meni se sviđa.
Odjeća koja mi se trlja o kotače...
- Jasno. - To bi bilo najgore.
Da su hlače uske, ne bi se trljale o kotače i bilo bi dobro.
- Da. - Sjajno.
Ovo će mi pomoći kod društvene anksioznosti.
Pričaj mi o tome.
U kući je teško, kao što sam već rekao.
A kad sam s ljudima, samo...
Katkad ne mogu disati.
Imam osjećaj da će mi srce iskočiti iz prsa,
ali imam osjećaj da će mi ovo pružiti samopouzdanje
da izađem među ljude.
Da se ovako pojavim među ljudima,
prihvatili bi me bolje.
To je super.
- Da probamo još? - Da.
Dobro.
Dođi.
Dođi dovde. Hvala.
Dobro, Speedy.
Hej.
Tan, moram reći, ti si čovjek s planom.
- Sviđa mi se. - To me baš veseli!
To je to. Boje su žive.
Rijetko nosim sunčane. Mislim da ih mogu dodati svom stilu.
Znaš, to je lijep dodatak.
Katkad savršeno upotpunjavaju look.
Da.
Speedy se u javnosti osjeća sve nesigurnije,
ali kad sam vidio Speedyja sretnog,
kad više nije bio sramežljiv, to je promijenilo energiju u prostoriji.
Tako me veseli.
- Okretat će se za mnom. - Hoće.
Ne znam što mladi kažu za „kul“,
ali koja god to riječ bila, to je to.
Zakon.
„Zakon“, to je riječ? Reklo bi se: „To je zakon“ ili samo „Zakon“?
„Zakon“ ili „Tip je mrak“.
Mrak je i definitivno je zakon.
Puno ti hvala.
Super. Tamo je rampa.
Hvala Bogu.
To.
Idemo ravno. Jesi li ikad bio na ovoj strani?
Nikad.
Iskreno, imao sam druge planove za tebe,
ali kad si me pitao možeš li naučiti spremati prženu rižu ili odrezak,
bio sam sretan jer lice ti se ozarilo pa sam rekao: „Idemo“.
Da.
Želim ti pokazati koliko je pržena riža nevjerojatno jednostavna.
- Može? - Može.
Sjajno. Ovdje ćemo kuhati.
Pokazat ću ti kako guliti i sjeckati đumbir i češnjak.
Stražnjim dijelom žlice
želiš oguliti đumbir.
Oguliti cijeli korijen đumbira.
- Dobro. - Savršeno.
- Nije, ali... - Blizu je tome!
Skoro je savršeno.
Brzo sam shvatio
da je mlad i da to ne zna.
Hajde, bit će izazov.
Ide nam.
Nož vodiš s ova dva prsta,
ide poput klackalice.
Dio uvijek dodiruje.
- Ne idemo ovako. - Dobro.
Slijedi ovo povrće.
Opet poput klackalice.
Vodiš jednom rukom, a druga gura povrće.
- Isjeckaj sve ovo. - Sve? Dobro.
Pazi na nož jer je oštar.
Opako oštar.
Ovo jelo sjajna je prilika
za unos povrća i bjelančevina.
Volim imati jednak omjer riže, mesa i povrća.
- Bjelančevine su loše. - Želiš ojačati?
- Da. - Zato smo ovdje.
Nisam prebrz s kuhanjem.
Ovo su osnove, temelji kuhanja.
Spremni smo za meso.
Na učenje spremanja mesa.
Savršeno.
Kako ga začiniti.
Imaš malo sezamovog ulja.
Dodaje orašasti okus.
Ovo je mladi luk koji dodaje oštrinu.
Malo soli u obliku umaka od soje. Dobro.
- Dovoljno je kružiti? - Savršeno.
Kada dodati jaje, kako ga dodati.
Nadam se da neće biti ljuske.
- To. - Uspio si.
Ovo sada treba ovom mladiću.
- Tu sam dolazio s mamom. - Stvarno?
Uvijek smo dolazili na hibachi.
Dolazili smo ovamo na važne obljetnice.
Katkad smo dolazili iz zabave.
- Što ti je bilo najdraže? - Riža hibachi, odrezak i piletina.
- Volim umak yum yum. - Ja...
Umak yum yum jedna mi je od omiljenih stvari.
Sad kad mu nema mame,
Speedy mora naučiti voditi računa o sebi,
kako se brinuti o sebi.
Odlično.
Ovo je sjajno.
- Hvala na poduci. - Naravno.
Rasturio si.
To je simbol neovisnosti,
kad si možeš spremiti cjelovit obrok.
Važno je da jedem.
Važno je s obzirom moje stanje.
Da. Spomenuo si da ti je važno ojačati.
Koji su problemi s kojima se suočavaš?
Nakon nesreće,
borim se s gubitkom apetita.
To ide uz ozljedu leđne moždine.
Katkad moram popiti tablete za apetit.
Reći da se Speedy morao prilagoditi najblaže je rečeno što je morao učiniti.
Sve sitnice koje svi uzimamo zdravo za gotovo svaki dan,
Speedy mora ozbiljno razmotriti.
Kad god vježbam,
dajem sve od sebe, gradim mišiće.
Ali ne unosim dovoljno hrane da bi mi tijelo ojačalo.
Ako želiš da mišići rastu, moraš jesti.
Trebao bi ovo jesti nekoliko puta na tjedan.
Odrezak, jaja i mrkvu.
Stvarno se ne šalim.
- Počet ću ovo češće spremati. - Da?
Podsjetio si me na to koliko je lako.
Znaš što poslije nije zabavno? Pranje suđa.
TREĆI DAN
NE DOPUSTI DA ONO ŠTO NE MOŽEŠ OSUJETI ONO ŠTO MOŽEŠ
Uđi.
Dobro došao.
Dušo! Na tvoju nesreću,
imaš prekrasno lice.
Nisi ti kriv. Preslatko je.
Govorili smo o pletenicama.
Volim ih.
Spomenuli smo i boju.
Par stvari o boji.
Ako se odlučiš za pramenove,
to je super jer izbjegavaš izbjeljivanje prirodne kose
i ne moraš se stalno farbati.
Tu imam prijateljicu. Super je. Pomoći će ti s pletenicama.
Katkad imam proreze na obrvama nakon šišanja.
- Opako, dušo. - Da.
Što je s tvojom malom bradom?
Zadržat ću je. Tek je počela rasti.
Zadržat ću je!
Hoćeš reći da imaš 20 g. i da ćeš je zadržati.
- Dobro. Idi oprati kosu. - Dobro.
Baš si sladak. Idemo. Peremo kosu.
Speedyju je ovo prvi odlazak u frizerski salon
od nesreće.
Ovo su dvije godine rasta.
To, kralju. Da, pusti.
To.
Dušo, imamo puno posla, ali lijepo je posvetiti se Speedyju.
Bez brige. Bit će slatko.
Podsjećaš na Lila Nasa kad pusti dio kose.
Kao da sam dobio strujni udar.
Prekrasno ćemo je modelirati,
bit će šik, klasično, ali i moderno.
Onda ćemo dodati plave pramenove.
Svi će te ganjati, tražiti spoj.
- Možda. - To je neupitno.
Znam da će biti tako.
Jako je snažan i hrabar
i sve što želim je Speedyja obasuti ljubavlju.
Ovo bi moglo trajati tri tjedna?
Sigurno ima tri tjedna.
Nakon toga treba napraviti sve.
Neka se osjeća zgodno
i ima frizuru koja mu pruža samopouzdanje.
- Kako izgleda? - Nepodnošljivo dobro.
Osjeća se odvažno i spreman je izaći u javnost
jer to zaslužuje.
- Ovo ide ispod brade. - Dobro.
Nisam znao da se tako izbjeljuju vrhovi pletenica.
- Danas si nešto naučio. - Itekako.
Što voliš raditi?
Volim vježbati. Mogao bih biti trener fitnessa.
Definitivno bi mogao biti trener.
I klupski trener.
Mogao bi biti klupski trener.
Još nisam odlučio.
Ne moraš odmah sve odlučiti.
Doživio si traumu. To je teško.
Ostani otvoren prema onomu što ti život nosi.
Mislim da si silno talentiran i imaš velik potencijal.
Radim na tome.
Na tome da budem otvoren i izravan.
Je li riječ o tome da ne želiš iznositi svoje osjećaje?
Želim iznositi osjećaje i dopustiti ljudima da mi pomognu.
- Da. - I još razgovarati o problemima.
Ne govorim o tome
jer čudno je s obitelji razgovarati o tome.
Jesi li ikad bio na terapiji ili si razmišljao o psihoterapeutu?
Ne, nisam, ali...
Osjećaš se jače kad zatražiš pomoć.
Živim s HIV-om. Dobio sam ga u dvadesetima.
Bio sam depresivan i nisam se...
Nisam bio dobro pa sam trebao pomoć.
Nisam tražio pomoć, a kad jesam, krenulo je nabolje.
Kad sam bio depresivan, razmišljao sam o tome čemu sve.
Shvatio sam da je život kad od svoje najveće boli
stvoriš smisao.
Profesionalna pomoć
možda će ti pomoći bolje shvatiti osjećaje.
Da.
Znamo misliti da je traženje pomoći
znak slabosti.
To je zapravo najjača stvar koju možemo učiniti.
Razgovaramo o smislu, a pletenice su gotove.
Totalno rasturamo. Tko nam je dao dopuštenje?
Premda ne mogu do kraja razumjeti njegove traume,
mogu razumjeti percepciju, pozitivnost i depresiju
i reći: „Ne, ne moram ovo činiti sam.“
Sad gledaj u objektiv i pošalji poljubac.
Ne mogu.
Možeš! Ti si zvijezda TikToka, dušo. Moraš se naviknuti na to.
Dušo, svijet je tu. Daj mu pusu.
Zar ne želiš namignuti ljudima kod kuće?
Dušo.
O, Bože.
Ti si najslađi i najljepši dečko. Znaš li to?
Nemoj izgubiti tu slatkoću.
Koncentrirajmo se. Pokazat ćemo novi look.
Jesi li spreman? Tri, dva, jedan.
Ovo si novi ti.
Dobro.
Zar ne?
To, sviđa mi se.
Gleda li koji agent za manekene?
Kucaj o ekran jer Speedy je krasan.
Prekrasan je.
Nisi ni mislio da si ovoliko seksi.
Možeš polizati usne. Da, sve to!
- Molim? - Bože!
Speedy osjeća sebe.
Neću se morati truditi iz tebe izvlačiti tu energiju.
Dobro.
Vidim transformaciju samopouzdanja.
To moje queer srce čini jako sretnim.
To je bilo slatko!
SJEDIŠTE FAMOZNE PETORKE U NEW ORLEANSU
Baš lijepo, Tanny.
- Nije li lijepo? - Ovo ćemo biti mi.
Da.
Pogodite koga sam pozvao!
- Hej! - Wesley, bok.
Gle, to je Wesley!
Hej, ljudi!
Sad u Speedyjevom životu nema osoba u kolicima.
Želim da se nađe s nekim tko razumije njegova iskustva,
s kime može razgovarati i dobiti upute.
Pozvao sam Wesleyja.
Učim ljude s invaliditetom da je u redu biti drukčiji
i osjećati se ugodno u svojoj koži.
Danas sam novi ja
i želim da svi znaju da imam invaliditet, ali ne baš.
Nisam te vidio otkad smo bili u Family Feudu.
Bok, dušo.
Pogledaj se. Izgledaš sjajno!
Trudim se.
Uspio si.
Kako si? Prošlo je neko vrijeme.
Super je.
Istražujem svoje mogućnosti i osjećam se slobodniji no ikad.
Kako ide tvoja organizacija?
Moja organizacija cvjeta.
Doprli smo do drugih platformi
i prenosimo poruku.
Uzbuđeni smo zbog toga što možemo.
Kad smo upoznali Speedyja kojem pomažemo,
sjetio sam se tebe.
Nitko ga ne može shvatiti poput tebe i voditi ga naprijed.
Veselim se što ću upoznati Speedyja.
- Ta kosa izgleda sjajno. - Hej!
Uđi. Želimo da upoznaš našeg prijatelja.
Poznaješ Wesleyja?
Što se događa? Što ima?
Hej, prijatelju.
Što se događa?
Kako si, dušo? Baš si zgodan.
Wesleyja sam zamolio da dođe
jer zaključio sam da trebaš nekoga
s kime možeš razgovarati,
a tko razumije kako možeš nadahnuti druge.
Ali i nekoga tko ti može reći što moraš proći
da bi pomogao sam sebi.
Malo sam te istražio, pogledao sam tvoj TikTok.
Slavan si.
Vidim da si aktivan na društvenim mrežama i znam da je...
Može postati lijepo.
Proslavio sam deset godina ove godine. Kao što kažem: „Proslavio sam“.
Doći ćemo do toga.
Bi li nešto htio naučiti od Wesleyja
dok je ovdje?
Da.
Društvena anksioznost o kojoj sam govorio.
Da.
Uđeš na tulum ili u restoran i svi pilje u tebe.
- Onda im nešto moraš dati. - To sam jučer rekao ja!
Perspektivu.
- Spremni za pokret? - Vidimo se uskoro!
- Bok. - Bok.
Htio si se iseliti
pa sam htio da te danas
ja i stric Wes povedemo u traženje stana.
Dobro.
Može te upozoriti na što trebaš pripaziti.
Ja mogu o dizajnu.
- Uzbuđen? - Da.
Danas Speedyju želim pokazati da može naći pristupačan smještaj
koji mu omogućava potpuno neovisan život.
Prvo što pogledam je okoliš.
Ima li prilagođenih parkirnih mjesta.
- Da. - Ima li rampi.
U zadnje vrijeme se govori:
„Idi gdje te poštuju, a ne toleriraju.“
Jer ako idem na mjesta s mnogo zapreka za kretanje
i jedino je stan prilagođen, koliko slobodan mogu biti?
Da.
Ovo je zgrada u koju trebamo ući.
Stvarno?
- Ne! - Da.
Ovo se stalno događa.
Preko ovog pločnika ne možeš doći do ulaznih vrata.
Ne vidim prilagođeno parkirno mjesto
pa ću parkirati ovdje
jer čini se najpristupačnijim,
premda tehnički to nije, što je prvi problem.
U SLUČAJU POŽARA, STUBIŠTE
- Dobro, ovo je stan. - Dobro.
Ne bih rekao da je ovo...
- Dostupno? - Da.
- Ne. - Ne.
- Mikrovalna. - Visoko je.
- Da. - Ormarići.
- Iznajmljuje se namješten. - Dobro.
Ali ne želiš sav ovaj namještaj.
- Nećeš se moći kretati. - Spavaća soba.
Ovo je malo usko, ali dobro?
Kupaonica će biti problem.
- Mislim da ne možeš ući. - Pokušat ću.
Ne. Nema šanse.
Ima li stan kakvih prednosti?
Ormar ima jednu prednost.
- Neke su police niske. - Da.
- Bar jedna od njih. - Jedna.
- Većina je visoka. - I ne možeš ući.
Ali ističem da su možda...
Dakle, tri mjesta.
ULAZ JE STRAGA
- Pogledaj ovo. To je dobar znak. - Svakako dobar znak.
- Lijepo. - Lijepo.
- Da. - Gle nisku radnu plohu!
Ali mnogo gornjih ormarića.
- Ovo je dobro. - Da.
Uvijek treba paziti na to da su ti prekidači ovdje.
Jer ako su tamo na kraju,
moraš ih gasiti preko vrućeg plamenika.
- I opeći se. - Godinama sam to radio.
To sam naučio od tebe. Nisam o tome razmišljao.
Otvoren dnevni boravak. Hodnik je širok.
Baš je lijepo.
- Ovo je spavaća soba. - Lijepo.
Čak i kad pogledaš ormar, vidiš da je sve nisko.
Tu možeš staviti cipele.
- Ovo je kupaonica. - Ideš!
Jako je prostrana.
Prostor je najvažniji.
- Kolicima možeš do umivaonika. - Možeš li?
Lijepo.
Kada...
Kada je donekle u redu.
- Da. - Neću lagati. Nije mi baš nešto.
- Nema ručki. - Da.
Perilica i sušilica rublja.
Ne znam otvoriti. Dobro.
Bilo bi logično da je ovako jer bilo bi ti dostupnije.
Ne moraš pristati.
Zaslužuješ da sve bude jednako dostupno kao svima.
Apsolutno.
ČETVRTI DAN
NEMA VEĆE AGONIJE OD NEISPRIČANE PRIČE U TEBI.
I ja sam bio poput ovih klinaca.
- Rekao si da si to bio ti. - Da.
Rano ujutro, kasno.
Zakucavao sam. Igrao sam protiv drugih.
Katkad žalim i volio bih da se mogu vratiti i postupati drukčije.
Mama mi je stalno govorila da činim neke stvari.
- Kao? - Da se više trudim.
Da ulažem više vremena i energije.
Zbilja sam cijenio mamu
jer podupirala je moje košarkaške snove.
Cilj mi je bio mami kupiti kuću, ali taj plan nije uspio.
Misliš li da si tugovao za mamom kako treba
i za time što si izgubio mobilnost nogu?
Ne baš.
Mislim da nisam.
Zašto si nisi uzeo vremena za to?
Jer to pokušavam ignorirati.
Što će se dogoditi ako počneš tugovati?
Ne mogu to objasniti.
Imamo vremena.
Jer ne mogu ti dopustiti
da odeš bez načina za izražavanje svojih osjećaja.
Pokušavam te navesti na to da u trenucima patnje
razgovaraš o osjećajima.
Kad sam mamu vidio nakon nesreće...
Nikad prije nisam vidio smrt.
Smrt iz prve ruke.
Vidjeti mamu...
Bilo je gadno.
Da.
Vidio sam mamu i tetu.
Dakle, ti prizori.
Prizori, da.
Mislim da nikad neću razumjeti.
Nešto tako tragično dogodilo se marljivim ljudima
koji su se samo htjeli izmaknuti i to mi ne ide u glavu.
Krivim Boga.
- Stvarno? - Jer...
U životu sam sve činio dobro.
Nisam upadao u probleme i bio loše dijete.
Da mi se neočekivano dogodilo takvo što...
Koliko se često pitaš zašto ti?
Nastojim razmišljati pozitivno.
Ali katkad jednostavno ne ide.
Nekoliko puta sam razmišljao o tome da se ubijem.
Da?
Pogledao sam se u ogledalo i rasplakao sam se.
- Da. - Moram zauvijek ovako živjeti.
- Oprosti... - U redu je.
Previše je.
Dugo nisam govorio o tome pa...
- Oprosti. - Ne moraš se ispričavati.
Izbaci to jer ovo je drukčije tugovanje.
Ovo potvrđuje tvoj bijes.
Ne zaslužuješ život u kojem se stalno ljutiš.
Moraš reći: „Čekaj. Imam tu snagu u sebi.
Imam snagu kojom ću pobijediti te negativne osjećaje.
Premda će biti teško,
a katkad sam iscrpljen time što se stalno moram boriti.“
Ti to možeš.
Biti mlad crnac u ovoj zemlji ionako je teško,
a Speedy je učinio sve što je mogao
da ostane na putu na kojem su njegova majka i on htjeli biti,
a dogodio se trenutak koji ga je slomio.
Katkad, ako me vidiš kako gledam u prazno,
razmišljam o uspomenama,
vraćaju mi se sjećanja.
Htio bih imati s kime razgovarati.
Počni korak po korak,
kreni prema onome što trebaš činiti da bi počeo tugovati i oporavljati se.
Ono što si doživio ne može ovdje početi i završiti.
Želim da Speedy shvati da unatoč onome što je izgubio,
ne znači da ne može imati lijepu budućnost,
a to je put iscjeljenja i tugovanja na kojem se nalazi i znam da će uspjeti.
Doveo sam te ovamo jer htio sam da malo zaigramo.
Da?
Pozvao sam prijatelje da zaigramo.
- To! - Da vidimo jesi li i dalje dobar.
- Možda. - Možda?
Što ima?
Nisam igrao od četvrtog razreda.
- Mislio si da sam otišao? - Da si zgiljao.
Idemo dva na dva.
- Dva na dva. - Sredimo ih.
Ali prvo, ponio sam ti poveze...
- Idu oko struka? - Idu oko prsa.
Ako želiš igrati,
možeš isprobati.
Služi kao pojas?
- Da. - Pojas.
Imam ozljedu C8 pa mi je donji dio trupa...
- Čvrsto. - Od prsa naniže.
- Trup mi je oslabljen zbog ozlijede. - Shvaćam.
- Može? - Da.
- Spreman? - Imam tremu.
- Kako se osjećate? - Kao da ih želim pobijediti.
Speedy se malo bojao.
Igrati košarku u kolicima je drukčije.
Spremni?
Zadrži ritam.
Što radiš?
- Što? - Zakucao si.
Kad je Speedy došao na teren,
strah je nestao i košarkaš se vratio.
Ne može zakucati.
Ja ću. Idemo! Hajde.
- Moraš ga blokirati! - Kanađanin sam pa ne blokiram.
Koš!
Napokon vidiš radost.
Speedy si je dopustio izbaciti osjećaje,
što ga je potaknulo na to da izađe na teren
i ponovno se zabavi.
Lijepo.
I dalje mi ide.
I dalje zakucavam.
Tip zna zakucati.
Dobro? Zna zakucati.
I dalje si dobar.
Čovječe, iskreno,
mislim da nisam mogao bez razgovora
ne samo o ozljedi kralježnice, nego i o tome što me čeka.
Razumijem sve što sad proživljavaš.
Nakon ozlijede, prvo sam mrzio sebe,
bio sam depresivan i imao sam suicidalne misli.
Nakon buđenja bih si udarao noge.
Nisam to mogao kontrolirati.
Da.
Karamo je to spomenuo.
Zašto bi se nešto tako tragično dogodilo dobroj osobi?
Ne znam što sam skrivio.
Da.
Važno se pitati „zašto ja“,
ali važno je promijeniti percepciju onoga što ti se dogodilo.
„Zašto bih htio živjeti s tim?“
A onda sam se pitao: „Zašto ne?“
Život mi je super,
ali ne bi bio takav da nisam izgubio mobilnost nogu.
Sve je drukčije, ali mislim da je u tome ljepota.
Jezik i stvari koje rabiš već su pozitivni,
ali želim da stvarno u to vjeruješ.
Da bi to prihvatio, moraš naći ljubav u sebi,
a zatim u svom novom životu.
Mnogi ljudi čekaju da ih vodiš.
Ne dopusti da te izazovi spriječe da budeš ono što možeš biti.
Ništa te neće poraziti osim tebe samoga.
Čuo sam da se dijeli neko znanje.
Volim Wesleyjevo znanje.
Ovo nije kraj naših razgovora.
Planiram puno raditi s tobom da ti pomognem da se izgradiš.
Imaš toliko potencijala
da jedva čekam da to preraste u nešto lijepo.
Volim to i volim tebe pa...
- I ja tebe, buraz. - Da, buraz. Tu sam pa...
- Hvala. - Hvala tebi.
- Presretan sam što ste se upoznali. - I ja.
Vrijeme za tacose?
Zapravo, znajući Speedyja, vjerojatno hibachi.
NOVI SPEEDY
NE GLEDAJ TKO SI DANAS, NEGO TKO MOŽEŠ BITI SUTRA.
- Znao sam! - Eno Bobbyja.
Bobby!
- Hej! - Što radi Bobby?
Hej, Bobby!
Bok, djeco.
Što se događa?
- Možeš? Dobro. - Da.
Držim te. Pazi glavu.
- Jesi li dobro? - Da.
Dobro, stari. Hvala.
I idemo.
Možeš li izgledati slađe?
- Prepoznaješ ovaj auto? - Da, to je moj auto.
Auto ti je ovdje jer je na tvom parkirnom mjestu.
- Stvarno? - Jer dečki i ja smo ti nabavili stan.
- Stanarina je plaćena godinu dana. - Ideš...
Hvala. Zagrli me.
- Hvala svima. - Jedva čekam!
Ovo je ludo. Pokušat ću ne plakati. Hvala svima.
- Nema na čemu. - Naravno, dušo. Zaslužuješ to.
- Tvoja nas mama vodi. - Da.
Vodi cijeli ovaj proces.
Vjerujem u to.
Promatra odozgo i jako je sretna.
- Može još jedan zagrljaj? - Da, može!
Hvala.
Da se svi zagrlimo premda je vruće kao u paklu?
Hvala svima.
S 18 godina, toliko mu je snova oduzeto u trenu.
Idemo.
Ne mogu zamisliti kroz što je prošao,
ali silno sam sretan što ima osmijeh na licu.
- Ovaj stan? - Izvoli.
O, Bože!
O, Bože.
Ovo je tako slatko.
Sve ste sredili!
Prilagodio sam. Maknuo sam ormarić ispod sudopera.
- Nagnuo sam ga da bude lakše. - Hvala.
Prilagodili smo mnoge stvari koje će ti olakšati život.
Alexa, spusti rolete u dnevnoj.
Dobro.
Opa!
Što?
Mislio sam da se šališ!
Alexa, ugasi svjetla u dnevnoj sobi.
Dobro.
- Želim ovo. - Zar ne?
Postavio sam aplikaciju. Zato.
Aplikacija pokreće sve.
Dobro.
Speedy je htio da ga naučim spremati prženu rižu s odreskom
u omiljenom mu restoranu.
Nijedan mi kuhinjski aparat nije draži od ovoga.
To je najbolje kuhalo za rižu.
Možeš napraviti zobenu kašu.
Kad smo kod kaše...
Sjajno je.
To.
- Spreman za još? - Da.
Želim ti pokazati kupaonicu.
Prednje punjenje.
Bit ćeš pravi odrastao muškarac i sam ćeš si prati rublje.
U tuš možeš u kolicima
pa se ne moraš oslanjati na nikoga.
O, Bože.
Uđem i prebacim se na sjedalo.
Morao sam se prebacivati dvaput da bih se istuširao.
Čovječe...
- Štedjet ćeš puno vremena. - Vremena i energije.
To mi je super.
Skinuo sam vrata i stavio zavjese tako da ti vrata više ne smetaju.
Ovo je sjajno. Nikad nisam vidio ništa slično.
- Tvoje je. - Nisam vidio ovakav krevet.
- Lijep je. - Svemirski brod.
Hvala, Bobby.
Ovo će mi jako olakšati život.
Tvoj ormar.
Jedan od najzabavnijih.
Ovo je ludo.
Čini se da jako voliš boje pa smo ti nabavili različite boje.
Ovo ti se svidjelo u trgovini
pa smo ti nabavili različite veste koje su živopisne i vedre.
- Ta. - Nije li sjajna?
Hrpa različitih hlača.
Uske su, onakve kave želiš da ne smetaju, zbog kotača.
I na kraju puno košulja.
Ovisno o tome kako želiš izgledati.
- Hoćeš li se obući? - Da.
Djeco! Spremni za Speedyja?
Da.
U redu, Speedy, izađi!
Zakon.
- Boje su super. - Ma daj!
Izgledaš genijalno!
Ne znam sviđa li mi se više košulja ili nakit. Sjajiš.
Preobrazba.
- Da, preobrazba. - Ne samo prilagodba.
Sviđa mi se.
Kad želiš pokazati odjeću i divan look,
ovo je kutak za TikTok.
Tu staviš mobitel.
Jedva čekamo to vidjeti.
Izgledaš nevjerojatno.
- Hvala. - Zgodan si.
Imam još jedno iznenađenje gore na krovu.
Zato krenite na krov pa se vidimo.
- Razgovarat ćemo. - Dobro.
Prošao si nešto što ne mogu zamisliti.
Unatoč tomu, drag si mladić, pun ljubavi. Nevjerojatan si.
Jučer sam ti to ispričao.
Vidio si me kako plačem. Dugo nisam plakao.
Na TikToku pokazujem borbu, ali ono o čemu razmišljam,
to nikad ne pokazujem.
Nemoj izgubiti ranjivost jer, obećavam ti,
odatle će doći snaga.
To će te dovesti do mjesta na kojem trebaš biti.
- Može? - Može. Obećavam ti.
Idemo gore
jer mislim da će ti se svidjeti ovo zadnje iznenađenje.
Pozvao sam tvoju obitelj!
Baš lijepo izgledaš!
Čekaj. Lay'lani!
Dušo!
Imam iznenađenje za tebe.
SPEEDYJEVA SESTRIČNA
Novi bazen.
Novi bazen!
- Što se zbilo? - Što je ovo?
Lijepo izgledaš. Sviđa mi se ovo.
Sviđa mi se to. Da.
- Da vidim. - Da vidim.
To!
- Evo ga. - Lijepo izgledaš! Dobro!
Imamo tu malu tradiciju.
Želim da razmisliš o svemu što si naučio s nama
i o tome što želiš postići.
Pitaš se: „Zašto ja?“
Ovo je trenutak kad ti odgovaraš.
Zašto ne ja? Dali ste mi perspektivu, poput Wesleyja.
Nesreća mi je promijenila život. Zašto ga ne promijeniti na pozitivno?
- Da. - Može se tako gledati.
Prometna mi je dala život.
Neko vrijeme žalit ćeš za životom koji si očekivao,
ali što više ovom novom životu budeš davao smisao,
manje ćeš žaliti za životom koji si vodio.
Pustit ćemo leptire u čast tvoje majke i tete,
da te promatraju.
- Pustimo ih u njihovu čast. - Volim te, mama.
- Lijepi su. - Baš su lijepi.
Leptiri!
Prekrasno je.
Lijepo je.
Pusti ih.
Pogledaj što je sletjelo.
Obožavaju tvoje tenisice. To je to.
Možeš ga dodirnuti.
Vrijeme je da se oprostimo.
- Nažalost. - Da.
I dopustimo ti da uživaš s obitelji u svom novom stanu.
Dobro.
Volimo te. Nevjerojatan si mladić.
Govorio je da ne želi biti teret.
Razgovarajte. Razmijenite misli.
- Sve vas volim. Hvala. - I mi tebe.
Volimo te.
- Nadam se da ćemo ostati u kontaktu. - I ja.
- Apsolutno. - Apsolutno.
- Samo hrabro naprijed. - Hvala, Karamo.
Tuga ne dolazi i odlazi u jednom danu.
Put je to koji traje, a Speedy je na tom putu.
Veliki zagrljaj! Hajde! Svi.
Baš ti je lijepo.
Dobro!
Odjeća, frizura, ovaj prekrasan stan
i poučavanje Speedyja kuhanju
neće odmah riješiti sve njegove probleme.
Samo se mogu nadati
da smo mu dali nadu.
To je spavaća soba. Ovo je najbolje.
Kraljevska je. Ovo je lijepo!
Čekaj, slike!
Radi se o prihvaćanju sebe i toga što si prošao,
a Speedy me naučio što znači biti dobrohotan,
što znači biti snažan i hrabar.
Da vam pokažem nešto.
Alexa, otvori sjenila u spavaćoj sobi.
Dobro.
Gle ovo!
Znam da za njega neće postojati nemoguće
ako se fokusira na to.
Nebo je granica. Svijet je njegov.
Super mi je ovo mjesto.
- Super mi je. - Super je.
Što slijedi?
Tko zna?
Ne znam.
Ali znam da je to nešto veliko.
Hej, TikToku. Hvala Bogu što sam dobio ovu lijepu priliku.
Naučili su me da je tugovanje važan dio oporavka.
Ostati vjeran sebi i nikad ne odustati
kad te život išamara.
Ako ne tuguješ kako treba, gubiš viziju svog života
i um.
Počneš mrziti sebe.
Život mi je vrlo težak,
ali ovdje sam i guram dalje.
Spreman sam ispričati svoju priču.
#QESUPERSAVJET
VIDLJIVOST OSOBA S INVALIDITETOM
Invaliditet pogađa sve.
Nije važno hoće li se i vaš život promijeniti.
Vama ili vašim najmilijima trenutak može promijeniti sve.
Nije svaki invaliditet vidljiv,
ali zajedničko nam je da želimo biti viđeni.
Mi smo ljudi, ne samo osobe s invaliditetom.
Svi zaslužuju ljubav i poštovanje.
Amen.
Hej! To te ja pitam, faco.
Prijevod titlova: Kristijan Nikolić