Hűséget fogadok
az Amerikai Egyesült Államok zászlajának.
Vigyázat, suliba megyünk!
Ki kell dobnom mindenkit 8:45-ig, és még be is kell vásárolnom.
Megvan az uzsisdobozotok? A kutyafáját!
- Nem! - Anyu, a hátizsákom!
- Ne kelljen félreállnom! - Finomságot akarok!
Szobafogság mindegyikőtöknek. Nincs több Buliváros.
- Érdekel, hová megyünk ezen a héten? - Igen!
Hát persze.
Eheti hősünk Jenni Seckel.
Helló, Miss Seckel!
Valami menő kézfogás mára? Jól van.
Hat éve Jennit kinevezték egy New Orleans-i suli igazgatójának,
azóta életét és karrierjét a gyerekeknek szentelte.
- Ez gyönyörű! - Igen.
- Készen álltok a negyedik osztályra? - Igen.
Az hogy igazgató lehetek, a legjobb dolog az életemben,
és ez mindig is így lesz.
Mutassuk meg, milyen szépen tudunk menni!
Végtére is emberekkel foglalkozom, formálhatom mások életét.
- Igen! - Ez az! Jól van.
És az elmúlt hat évben mindent ebbe fektettem.
Jenninek köszönhető, hogy a suli egy érdekes, vidám, biztonságos hely lett.
Szép volt!
Mint amikor a Matildában Miss Trunchbull helyét átvette Miss Honey
Jennit iskolai barátai, Theresa és Seymone jelölték.
Szép!
Jenni mindig mindenhol ott van.
JENNI AJÁNLÓI
Beszélget a tanárokkal a folyosón,
a gyerekekkel a teremben, fogadja a szülőket,
olykor a haját fésüli,
mert otthon nem szakít rá időt, hogy rendbe szedje magát,
mielőtt elindul dolgozni.
Minden az iskoláról szól.
Akkoriban megérte ez a sok áldozat,
de valahol útközben elveszítettem önmagam.
Az első pár évben meghíztam,
vagy 20 kilót szedtem fel a korábbi súlyomhoz képest,
és azt hiszem, egyre kevésbé éreztem jól magam a bőrömben,
egyre kevésbé voltam magammal megelégedve.
Tavaly otthagyta az igazgatói állást
egy tanfelügyelői pozícióért cserébe,
de nehezen találja a helyét az új területen.
Még mindig nem költözött ki az irodájából.
Amúgy Seymone az új igazgató.
Most már tudjuk, miért jelölte az új igazgató.
Szeretné, ha eltűnne végre a francba.
- Ne már! - Minden világos!
Ideje, hogy lezárja ezt a fejezetet, és a jövőre koncentráljon.
Furamód ő adja a legtutibb tanácsokat,
de neki már nehezére esik ezeket mind betartani.
Folyamatosan hozzám méri magát,
vagy a barátnőihez, hogy ki hol tart hozzá képest.
Jó párszor voltam már koszorúslány.
Nem mintha olyan élénk társasági életet élnék.
Nem igazán randizom,
miközben úgy érzem, ketyeg a biológiai órám.
A 35 éves Jenni aggódik,
hogy a hagyományos anyaság egyre inkább elérhetetlen számára.
Fél éve belevágott egy lombikprogramba,
de bepánikolt, és visszalépett.
Mindig anya akartam lenni,
de úgy éreztem, hogy cserébe le kellene mondanom az álmaimról,
és most már csak titkon reménykedem...
a tündérmesében.
Sosem túl késő.
Soha.
Óriási szüksége van egy jókora lökésre.
És ezért is jöttünk ide.
A hétvégén Jenni tart egy évnyitó fogadást
a területi stábnak és az igazgatókat.
Ez lesz számára az első ilyen alkalom.
- A két világ találkozása, imádom! - Igen.
Ezen a héten mi tanítjuk a pedagógust, hogy megtanulja szeretni önmagát.
Igen!
Suliba megyünk!
Hol van ez a suli? Nem ártana tudni.
MELEG SZEMMEL
ELSŐ NAP
LÉGY KEDVES, VAGY TÁVOZZ
Ott egy suli!
Nagyobb, mint a legtöbb alapítványi suli. Újra vár a suli, srácok!
Remekül festetek, iskolások!
Milyen szépen, egyenesen álltok!
Megjöttünk!
Vegyük le a lábáról a konyhásnéniket!
Helló, sziasztok!
Lehet, nem tudom.
Sikerült!
- Bejutottunk. - Sziasztok!
- Helló! - Isten hozott titeket!
- Örvendek! - Szintúgy.
- Te vagy Seymone? - Sziasztok!
Tuti Gimi, áltsulis kiadás.
Miss Seckel, kérem, fáradjon az énekterembe!
Köszönöm!
Nekem szóltak?
Kerítsük elő!
Gyerünk!
- Erre! - Szaladjunk!
Gyorsan!
- Térdemelés! - Mindjárt ott vagyunk!
Helló!
Milyen mostanában a gyerekek élete?
- Hogy vagytok? - Jól.
Csoda szépek a fonataid.
De édes!
Helló!
Szia!
Jézusom!
Még be sem mutatkoztunk, már rád ijesztettünk.
Sziasztok!
Megőrültek érte. Mindenki rohant, hogy megölelje.
Bocs, kicsim!
Szervusz, haver!
Mi lett volna, ha megölelem az igazgatót? „Megőrültél, fiam?”
- Köszönöm! - Bizarr.
De aranyos.
De bizarr.
Azért vagyunk itt, mert Jenni Seckel nélkül
az iskolánk ma nem az lenne, ami,
és én sem állnék most itt.
És itt az idő, hogy magára is gondoljon.
Eszembe sem jutott volna másnak átadni a sulit, mint Seymone-nak.
- Még át sem adtad! - Még nem.
- Engedd el végre! - Úgy van.
Majd segítünk, ne aggódj!
Sziasztok!
Csapjunk bele!
JENNI HÁZA
Megérkeztünk!
- Ez a házam. - Csini!
Egy kutyuli!
Hogy kiöltözött!
Ő a legcukibb drága kis cukibogyó!
Az édes pofija! Minta a kutya pöttöm kiadása a Végtelen történetből!
- Szia, kincsem! - De édes!
- Összeöltöztetek, Tanny. - Passzol hozzád!
Elragadó lakás!
- Igen. - Köszi!
Ez itt az otthonom!
- Bájos! - Nagyon csinos!
- Igen. - Igen.
Hímzés! Én is szoktam otthon.
A nagymamám műve.
Jó pár idézetet látok.
- „Légy kedves, vagy viszlát.” - Jobb, ha megyek.
Ez afféle New Orleans-i szokás.
Azon az áll, hogy YOLO, csak Cajun betűzéssel. Furfangos.
- Furfangos, mi? - Nem értem.
- Aranybetűkkel. - Meglátjuk.
Körbevezetsz?
- Tegnap este buli volt? - Nem.
Ez egy kicsit „Nem vártam vendéget, oké?”- fíling.
„És lekúszott egy vagy 16 diétás kóla.”
„Oké?”
- Itt élem az életemet. - Ez hány nap termése?
Mai?
Nem, kábé tegnapi és a mai.
- Nem ítélkezünk. - Az egy hajvasaló a kanapén?
Itt szoktad vasalni a hajad?
Aha, tévénézés közben.
Ez nekem afféle stresszoldó.
- Vagy úgy! - Ilyen monoton...
Hővédőt használsz?
Nem.
- „NEM.” - ROSA PARKS, 1995
Lássuk a többit!
Az emelet.
- Ez a hálószobám. - Aha.
- Igen. - Igazán kellemes.
Nem szeretsz beágyazni reggelente?
- Ha van társaságom. - Mikor volt utoljára?
Ezért sose vetem be az ágyam.
A beágyazás 20 másodpercet vesz el az életedből.
Ti ott, a képernyők előtt! Ágyazzatok be, a mindenségit!
Jó érzés lesz. Próbáljátok ki, megváltozik az életetek!
- Ez milyen szoba? - Ez csak egy plusz szoba.
Milyen világos!
Miért nem tartasz növényeket, ahol ennyi a napfény?
DIZÁJN
De tartok.
Kinyírtam őket.
Pedig ezeket művészet kinyírni.
Bobbynak valami cuki ötlete támadt. Érzem.
Én is érzem.
Ez az apucis beállása, szóval tuti.
- Ez klassz. - Igen.
- Nekem pedig szét kell néznem. - Lássuk a fürdőt!
Lássuk csak, mi van itt
Lássuk, mi van itt
Jó ég, itt ha megbotlok, simán kieshetek az ablakon.
Úristen!
Lássuk csak, mi van itt Nem, nem
Lássuk csak, mi van itt
Káposztaleves. Gyerekkoromat idézi fel ez az illat.
Mint egy diszkrét fing egy kis testszaggal keverve.
Érzek valamit.
Ugyanakkor valahogy mégis megnyugtató.
Mi helyzet a hajaddal?
Szeretnéd látni?
- Igen. - Rendben.
Cukorborsó-nyuszika!
- Szeretsz szőke lenni? - Szerintem nem illett hozzám.
Valahogy túl soknak éreztem.
Tegyük vissza kontyba!
Ami a ruháimat és a hajamat illeti... Az számít, hogy jól érezzem magam.
Veled mi a helyzet?
Mitől érzed magad boldognak, szexinek?
Hogy kell elképzelnünk?
Nem is tudom, éreztem-e magam valaha szexinek.
Mármint ez nem...
- Sosem? - Nem!
A szexualitás fontos. Mindenki számára elérhető.
Ezen a héten együtt felfedezzük, számodra mit jelent.
Milyen izgalmas!
Igen, jól hangzik.
Adj egy ötöst!
Pocipacsi!
Ez az!
Ebben a kis dobozban a napi nátriumbeviteled 30%-a benne van.
Mit szólsz, ez a tökéletes szett, nem?
Odavagyok érte!
- Ugye? - Maxi biztonság!
Átnéztem a hűtőt.
Találtam káposztalevest...
ÉTEL ÉS BOR
...és instant sajtos makarónit.
- Meglehetősen bonyolult kaják. - Eléggé.
Csak pár dolgot tudok elkészíteni,
ami könnyen főzhető egy személyre, és egészséges.
Ha megtanulok valami jót, általában annál maradok.
- Ragaszkodsz hozzá. - Igen.
Alap- és gourmet kaják is jöhetnek, ugye?
- Aha. - Oké.
Fancy sajtot is találtam. Egy tömb Gruyère-t.
- Hogy zúgtál bele? - Tanultam Franciországban.
- Menj már! - Fősulin.
Miért Franciaország?
Csodálatosan szép építészet, fantasztikus konyha.
Imádom az egészet, úgy, ahogy van.
Mik a jövőbeli céljaid?
Mindig úgy képzeltem, hogy nagy vacsorákat adok, meg ilyenek.
- Ahogy a franciák szokták. - Igen.
És mondjuk szívesen meghívnám az összes új kollégámat
afféle tanévnyitó bulira,
de elég foghíjas a repertoárom.
Korábban nem nagyon hívtam vendéget.
Ilyen kifogásokkal: „A te lakásod jobb”, „Te jobban főzöl”
Elég bevállalósnak tűnsz. Van, amit imádsz?
Nem szeretem az avokádót.
Ezt inkább meg sem hallottam.
Romkom.
Ez nagyon cuki!
Szép nyaklánc!
Romkom.
Valaki óriási romkomrajongó.
Kizárt, hogy ez az ő mérete.
Túl nagy neki.
Olyan lehangoló itt ez a mérleg.
Abszolúte.
Úgy tűnik, minden nap ezzel kel.
A legjobb kihajítani innen.
Egy csomó mindent találtam, ami nem igazán neked való.
Baromi nagyok.
DIVAT
Kicsit több mint öt éve felszedtem úgy 30 kilót...
ezért elkezdtem edzeni kedvtelésből, és be is zsebeltem pár bókot,
aztán valahogy minden a fogyásról szólt.
Ez fontos neked?
- Igen. - Oké.
Úgy érzem, ha sikerülne visszanyernem a régi súlyomat,
úgy képzelem, sokkal vonzóbbnak érezném magam.
Sok olyan ruhád van, amiről azt reméled,
hogy egy nap majd belefogysz?
Van pár ilyen.
- Megnézném. - Oké.
Ezt nemrég vettem apukám esküvőjére.
- De még nem volt rajtam. - Nagyon szép!
- Igen. - Jól érzed magad benne?
Tehát nem.
Jobban, mint a többi rendelt ruhámban, szóval igen.
Mielőtt a divatra térnénk, beszéljünk a testedről!
Amikor a tükörbe nézel, mi zavar pontosan?
Ez a rész.
Értem, a felsőtested.
És a popsid meg a csípőd?
Az is beletartozik.
Értem. Számodra milyen az ideális test?
A húgom olyan kis filigrán.
Ez hogy érint téged?
- Hogy vékony? - Igen.
Én is olyan szeretnék lenni, mint ő.
Ezt megértem.
Viszont ez a hasonlítgatás a te legnagyobb akadályod.
Nem a ruhák.
Korábban felhoztad a házas barátaidat, most a vékony húgodat.
Szeretnénk segíteni, hogy megtaláld a saját szépséged,
a méretedtől függetlenül.
Oké.
Hadd vetkőztesselek le!
Én vagyok a divatguru,
és most szépen kielemzem az öltözködési szokásaidat.
- Csüccs le! - Oké.
Szemet szúrt, hogy rengeteget beszélsz arról...
ÉLETVEZETÉS
mi mindene megvan másoknak, ami szerinted neked nincs.
Szerintem ebben nincs semmi különös. Egyszerűen ilyenek az emberek.
Nem ott tartok, ahol szeretnék.
Nincs meg az az anyagi függetlenség, amire vágyom.
Nincs családom. Nem úgy élem az életem, ahogy akarom.
A fősulin voltak pasijaim, randizgattam,
aztán végeztem, és minden sokkal nehezebb lett.
Hirtelen a 20-as éveimben jártam.
„Oké.”
Majd a 20-as évek vége. „Va még időm.” Aztán egyre csak fogyott az önbizalmam.
Egyre nehezebb volt lépni.
Ezek mind összeadódtak.
Látom, hogy másoknak mi mindene megvan, és ettől...
szomorú leszek.
Magányos. Csődtömegnek érzem magam.
- Aha. - Érted?
Szóval...
Tényleg elhiszed, hogy csődtömeg vagy?
Hát...
Ha az nem is, de aggódom, hogy rengeteg rossz döntést hoztam,
amin, úgy érzem, túl késő változtatni.
Ez ugyanaz a duma.
- Szebben megfogalmazva. - De attól még ugyanaz.
Az önostorozás az, ami romba dönti az önbizalmad.
Olyan embernek tartom magam, aki eléggé tisztában van önmagával,
szóval meglepő ezt olyasvalakitől hallani, aki gyakorlatilag alig ismer.
hogy ezek szerint ezt sugárzom kifelé.
Ez igazából egy áldás.
Így irányt válthatsz.
Igen.
FAB 5-FŐHADISZÁLLÁS NEW ORLEANS
Ezen a héten abban tudok segíteni Jenninek,
hogy noszogatom, költözzön ki végre a régi irodából,
és lépjen tovább a karrierjében, az új életében.
A tanárok olyan sok időt töltenek gyerekek között,
hogy sokuk alig foglalkozik magával.
Itt az alkalom, hogy Jenni száműzze az instant kaját,
és egyen valami finomat.
Jenni tele van gátlással.
Itt most sokkal komolyabb a feladat annál,
hogy veszünk egy csini ruhát, amiben majd jól érzi magát.
Miközben mindenkit elhalmoz szeretettel, jó szóval,
saját magától mindezt megtagadja.
Mártózz meg a szerelempatakban, csodás lesz!
Rajta, ugorj!
Szeretjük magunkat másokhoz méregetni,
de ha velük vagyunk elfoglalva, nem vesszük észre a saját értékeinket.
Felejtsd el a többieket, Jenni! Magaddal foglalkozz!
MÁSODIK NAP
KÉPES VAGY RÁ!
Gondoltam, találkozzunk a birodalmadban.
A srácok azt hiszik, az egész az enyém.
Beszélgessünk egy kicsit a suliról!
Hamarosan át kell adnod az irodát.
- Ugye? - Igen.
Látom, még mindig ki van írva a neved.
- Mint igazgató? - Igen.
Szerintem itt az ideje továbblépni.
- Oké. - Az új munkádra koncentrálni.
Igen, szóval...
Sok tekintetben úgy érzem,
hogy ez a szerep adta nekem a magabiztosságot.
Hét évig mondhatni egybe forrt a személyiségemmel.
Ez a történet véget ért,
és azt kérdezem magamtól: „Most akkor ki vagyok én?
Mesélj az új munkádról!
Fantasztikus.
Szerintem az lesz.
- Tartozik hozzánk 13 iskola. - Aha.
Mindenki teszi a dolgát, a tanárok, az igazgató,
és valamit muszáj mondanunk,
hogy mindegy, melyik iskolánkba jársz, erre és erre számíthatsz.
Szóval az egykori kollégáimat, igazgatótársaimat fogom segíteni.
Próbálom megvalósítani az elképzeléseiket, megteremteni a feltételeket.
Kevesebb felelősség lesz rajtam,
cserébe több rugalmasság és szabadidő lesz az életemben.
De valamiért mégis veszteségként élem meg az egészet.
Nézőpont kérdése.
Amit elveszítesz a munkában, talán visszanyered a magánéletedben.
Még nem tudom pontosan, hogy néz majd ki egy munkanapom.
Lesz olyan...
amikor majd az íróasztalnál ülök, tervezeteket, stratégiákat írok,
közben ki kell látogatnom az összes iskolába.
Nagy hangsúlyt kap a rugalmasság.
Talán érdemes otthon kialakítani egy kis bázist.
Ez a pozíció eddig nem létezett, ugye?
Egy hete írtam meg a munkaköri leírásomat.
Szuper lesz.
Szóval új munka, új pozíció, rugalmasság.
- De még vár ránk valami. - A dobozok?
Bizony, a dobozok.
- Menjünk be! - Oké.
Elzsibbadt a lábam!
Jesszusom!
Bár azért vagyok itt, hogy kilökjem Jennit a fészekből,
és kiköltöztessem,
itt többről van szó annál, hogy megszabadulunk
a személyes, lelki gátaktól.
A kifogásoknak kell egyszer és mindenkorra véget vetnünk,
hogy miért nem szán magára időt, miért nem alapít családot,
hogy minden az iskoláról szól,
ahelyett, hogy rájött volna, ki is ő e falakon kívül.
- Már hivatalos. - Igen?
Igen.
Ez csodálatos!
Jenni nagyon megválogatja,
milyen ételeket eszik, amiért maximálisan tisztelem,
de azt szeretném, ha megtapasztalná a főzés örömét.
Örömmel hallottam, hogy szenvedélyes utazó vagy.
- Igen. - Nem is beszélve Párizsról.
Julia Child jutott eszembe, talán hallottál róla.
Ő honosította meg a francia konyhát Amerikában.
Az első, amit kipróbált Franciaországban, az a sole meuniére.
Tudod, mi az?
Hal?
Az.
Panírozott nyelvhal, szó szerint molnárné módra,
tisztított vajban sütve,
barna vajjal a tetején, petrezselyemmel és kapribogyóval.
- A francia vaj a tuti! - Igen!
Nincs is annál jobb.
Ez egy ízig-vérig francia étel,
de szivárványos pisztrángot is használhatunk,
ami kedves főhajtás lenne New Orleans előtt.
És talán lehetne ez a menü a kis hétvégi fogadásodon.
Igen.
A vendégek között lesznek igazgatók,
régi és új munkatársak.
Csodálatos lehetőség a bemutatkozásra Jenni konyhaművészetén keresztül.
Először is sózzuk, borsozzuk a halat!
- Kösz, hogy helyettem megfogod. - Utálod az érintését?
Így jobban megismerheted az ételt, ha intimebb kapcsolatba kerültök.
Nem vagyok benne biztos, hogy tényleg erre vágyom-e.
Jogos.
Ki ne szeretné a pisztrángot molnárné módra?
Most jön a molnárné a képbe, a lisztes panírozás.
- Most már nincs kibúvó. - Nem gond.
A másik oldalát is.
Gyönyörű!
A bőrös oldalával lefelé tedd a serpenyőbe.
Oké.
Már el is kezdett sercegni, szuper!
Öntözd meg vajjal, hogy jó omlós legyen! Óvatosan!
A vaj elkezdett finoman bugyborékolni, megfordíthatjuk a halat.
Ha akarod... Megelőztél.
Gondoltam, adok egy tippet, de ügyesen megoldottad.
Most kivehetjük a serpenyőből.
Szépen megbarnult, meg vagyok elégedve.
Fogj meg pár szárat,
és fejtsd le a leveleket a petrezselyemről!
Az életed új fejezetén gondolkoztam.
Téged kevésbé ismerlek,
de a barátaim párkapcsolatban éltek, mikor gyereket vállaltak.
Ja.
És az a tény,
hogy te talán a megszokottól eltérően nem egy partnerrel vágnál bele...
Nem akarok vájkálni, de miért ez az aggodalom?
Nem is tudom. Hiszen ki ne vágyna a szerelemre,
hogy legyen egy komoly párkapcsolata?
És nehéz ilyen boldognak látni a barátaimat.
Szeretnék velük együtt örülni, de egyre inkább belefáradok.
Nem az a lényeg, hogy egyedül vágjak bele, de nem akarok tovább várni, tudod?
Aztán az is ott van, hogy az egyik legjobb barátnőm
részt vett egy lombikprogramban, és most terhes, szingli nőként.
És amikor őt hallom erről beszélni, összevetve azzal, amit én gondolok,
ez egyszerűen nem...
- Úgy érzed, más helyzetben van? - Igen.
És olyan negatív gondolatokra lettem figyelmes,
hogy úgy éreztem, nem lenne felelős döntés...
- A saját gondolataid? - Igen.
És úgy voltam vele, változtatnom kell a gondolkodásomon,
a hozzáállásomon, mielőtt belevágok.
Amikor arról kell döntened, hogyan képzeled a gyerekvállalást,
meg minden egyéb.
Azt javaslom, ne az alapján dönts, milyen utat választasz,
hogy mások hogy szervezik az életüket.
Örülnék, ha eszedbe jutna az a sok szép dolog, ami veled történt.
Ahogy ott ültem a tanteremben,
és az összes kis arcocska felderült, ahogy beléptél.
- Te tényleg őszintén törődsz velük. - Igen.
Milyen szép lenne a világ,
ha mindenki elhinné magáról, hogy értékes ember!
Néha úgy érzem, könnyebb magunkat kritizálni
olyasmiért, ami felett nincs is hatalmunk,
mint elfogadni azokat a dolgokat, amik működnek az életünkben.
Ez betalált?
Bocsi, nem akartalak főzés közben megríkatni!
Ez csak a hagyma!
Szenvedélyes szakács vagyok, ne haragudj!
- Hol a hagyma? - Azt sajnos nem tartalmazza a recept.
Egy picit függesszük fel a lelkizést!
- Mit szólsz? - Jó.
Oké, szóval megszórjuk petrezselyemmel,
és készültem egy kis meglepikörettel.
Igazi francia lencsesaláta.
Ha szeretnéd, a salátát díszíthetjük hámozott retekkel.
- Szuper! - És hozhatod a kapribogyót.
Tökéletes. Kifőzzük belőle a savanyú ízt,
amíg kellemesen citrusos nem lesz.
A te barna vajad sokkal jobban sikerült.
Öntözd meg vele a halat!
Gyakorlatilag ez adja meg a zamatát.
Nyami!
Egy dolog maradt hátra. Kóstoljuk meg!
Oké.
Nagyon finom.
- Tiszta francia ízvilág! - Ugye?
Egy kicsit meg van bolondítva, amolyan igazi, párizsi módra.
Basszus! Ez nagyon jól sikerült.
Szép munka!
HARMADIK NAP
ÜTÖTT A BOLDOGSÁG ÓRÁJA
Kérsz egy kis kávét?
- Köszönöm. - Csodás!
Szóval. Beszéljünk a ruhatáradról!
Főleg leggingset és pólót hordasz.
Ritkán csíped ki magad, ami nem tesz jót az önbecsülésednek.
Régóta vagyok a szakmában hogy tudjam, aki így él, általában ramatyul érzi magát.
Szeretném megérteni, miért ilyen ellentmondásos a viszonyod a ruhákkal.
Épp csak megemlítettem a ruhákat, már el is érzékenyültél.
Tudni akarom, mi folyik itt.
Tényleg ramatyul érzem magam.
Sajnálom. Tudom.
De miért?
- Hogy jutottál idáig? - Nem tudom.
Az első évem igazgatóként...
pokoli nehéz volt,
aztán elkezdtem hízni,
nem jöttek rám a ruháim, és borzasztóan éreztem magam.
Úgyhogy elkezdtem pólóban, meg ezekben járni.
Természetesen megértem, távolról sem vagy ezzel egyedül.
Ha valaki nem elégedett magával,
a legrosszabb, ha olyan ruhákat hord, amiben még rosszabbul érzi magát.
Önkínzás, ha megtiltod magadnak, hogy gyönyörű legyél.
Szeretném veled megértetni, hogy bármilyen testalkattal lehetsz kívánatos.
De muszáj, hogy ezt te is elhidd.
- Érted, amit mondok? - Értem.
Értem, amit mondasz, de számomra akkor is nagyon nehéz,
hogy ezt képes legyek magamról elhinni.
Miért olyan nehéz elhinni?
Talán azért, mert az elmúlt 15 évben
nem igazán tartott senki kívánatosnak.
Nem mintha nem mennék emberek közé.
- Aha. - Tudod?
Vagy hogy ne mennék el egy koncertre, egy bárba, egy buliba, vagy bármi.
De nem volt egyetlen alkalom, és ez nem túlzás,
hogy valaki legalább egyszer odajött hozzám, megszólított,
tudod, az összes ilyen klisé, hogy elkérte a számom, randira hívott.
Soha.
Próbáltam ezeket az appokat,
de egy árva üzenetet sem kapok, érted?
És könnyebb feldolgozni, ha becsapjuk magunkat.
Nem csodálnám, ha azért hagytam volna el magam ennyire,
mert így...
Legalább egy konkrét dologhoz köthetnéd.
- Igen. - Vonzó vagy.
Szerethető vagy.
És igazán gyönyörű. És tudom, ilyenkor mások azt gondolják:
„Mindenkinek ezt mondja.”
De ez nem így van, pláne nálam. Nem mondanám. Tényleg az vagy!
És szeretném, ha elhinnéd, hogy erről most rögtön meg tudlak győzni.
Félsz?
Ígérem, tapintatos leszek.
- Elhiszem. - De ha meglátod azt a bikinit!
Az már túl sok lenne.
Nincs semmi ilyesmi. Gyere!
Bemehetek?
- Persze. - Szuper.
Nem tudok!
- Régi. - Megvan.
Oké.
Előbb mondd el te, mit gondolsz!
- Nem vagyok oda érte. - Miért?
Eléggé kiemeli a hasam.
Vagy talán túl trendi.
Mintha ez nem is én lennék.
Értem.
Igazából ez a felső elég szögletes, úgyhogy vegyük le, és kész!
- Mondd, most mit látsz! - Hát...
Mintha...
- Úgy fogod, mint egy kisbabát. - Igen.
- Mintha terhes lennél. - Igen.
Vezető pozícióban vagy,
az új munkádról nem is beszélve.
Szerintem mindenképp jót tenne, ha a leggingsről elegánsabbra váltanál,
de ha nem sikerül eltalálni az ízlésed, ne keseredj el,
mert most minden a játékról, a kísérletezésről szól.
A ceruzaszoknyának van olyan tulajdonsága,
hogy rásimul a testedre.
Megpróbálhatnánk egy A-vonalú szoknyát.
Optikailag slankít, és eltakarja, amit nem szeretnél megmutatni.
- Megpróbáljuk? - Igen.
Ez itt az egyetlen A-vonalú szoknya.
Most nem a minta vagy a szín a fontos. Csak a formája érdekel minket.
- Oké. - Tessék!
Magadra hagylak egy percre!
Oké.
Ez már jobban hasonlít ahhoz, amit elképzeltél?
Igen. Sosem hittem, hogy ezt mondom, de jobban tetszik, mint a nadrág.
Véleményem szerint tökéletesen passzol az alakodhoz.
Körülöleli a derekadat, és alul szépen kiszélesedik.
Még mindig van pár dolog, amiről még meg kell, hogy győzzelek,
de végre szereztünk egy kis önbizalmat.
Igen.
- Flörtölgetünk? - Igen!
Itt nem a ruháról van szó, hanem arról, ő hogyan látja magát.
Hogy hogyan szeretné, hogy mások lássák. Nem szeretném, ha bujkálna.
Szeretném, ha látná, hogy gyönyörű, és büszke lenne rá.
Káprázatos!
Velem jön randira!
De izgi! Hihetetlen, hogy vele randizom!
Csodálatos!
Hát ilyet! Csodásan alakul ez a vakrandi!
Csoda szép vagy.
Hogy érzed magad benne? Mi jár a fejedben?
Úgy érzem, több önbizalmat sugárzok,
nem olyannak tűnök, mint aki be akar olvadni a tömegbe.
A magassarkú például... Ha magas az ember, akkor...
Tuti észreveszik.
Keskeny a dereka.
- Emögött a minta mögött... - Olyan, mintha lapos lenne a hasam.
Az!
Semmi sem látszik abból, amivel nem vagy megelégedve.
A neten sem látszik.
A randin sem látszik. Mintha nem is létezne.
Remélem, most már te is kezded elhinni,
hogy van némi átmenet a leggings-póló kombó és a bikini között.
Eltakarod, amit szeretnél, és így is mindenkit levehetsz a lábáról.
Igenis tudsz számodra előnyösen öltözködni.
- Csak korábban nem próbáltad. - Igen.
Jó látni a mosolyát, ahogy méregeti magát a tükörben.
Látja, hogy igenis viselhet stílusos ruhákat,
amiben jól érzi magát.
Nem hittem, hogy ilyen hamar eljutunk ide, de nagyon örülök, hogy sikerült.
Helló!
Ideje, hogy Jenni végre felismerje, mennyi szépség,
mennyi jó van az életében.
Most folyton csak kritizálja,
másokhoz hasonlítgatja magát, és még csak fel sem tűnik neki.
Megérkeztünk a kis programunkra.
- Oké. - Megőrülök egy jó metaforáért.
- Én is imádom. - Ennyi.
Itt láthatsz magad előtt pár ablakot,
és az lesz a dolgod, drágám, hogy írd fel rá azokat a dolgokat,
amik gátolnak az előrelépésben, amiért másokhoz hasonlítod magad.
Ha mindent felírtál, szeretném, ha szimbolikusan összetörnéd őket.
- Szerinted mi az, ami hátráltat? - Utálom ezt.
Mit gondolsz?
- Nem vagyok elég szép. - Hajrá!
Oké.
- Mindenről lecsúsztam. - Gyerünk!
Túl öreg vagyok.
Írd fel!
Hogy ezekből következően senki sem tart vonzónak.
Tovább!
A MUNKÁM MIATT VAGYOK ÉRDEKES
MIÉRT VÁGYNA RÁM BÁRKI?
A SÚLYOM
SZERETNÉK KELLENI VALAKINEK
ELÉG STABIL VAGYOK ÉRZELMILEG?
Lépj hátrébb, és nézd meg!
FÉLEK A KUDARCTÓL
Ezek szó szerint azok a mondatok, amiket megállás nélkül hallunk tőled.
De ami a legszomorúbb az egészben, hogy magadnak is folyton ezeket szajkózod.
Ezt a képet alakítod ki magadról.
Igen. Csak valahogy nagyon...
kemény ezeket leírva látni.
Igen.
Ahogy így most látom őket egyben, olyan érzés, mintha magamat szapulnám.
Ideje elbúcsúzni tőlük.
Ha az van odaírva, nem vagy elég szép, mondd: „Szép vagyok”! Higgy benne!
- Nem megy. - Képes vagy rá!
Zúzd szét!
Oké. Szép vagyok.
Félelmetes.
Tovább! Mi van alatta?
Nem vagyok nagydarab.
Mondd: „Gyönyörű a testem”!
Gyönyörű a testem.
Szeretném, ha még hangosabban kiáltanád.
Szívből jöjjön!
Nem szoktam ordibálni.
Késő, már itt vagy.
Jenni, kezében az ütővel: „Nem akarom.”
Tudod, hogy megy ez jobban is, kislány.
Lendíts egy nagyot az ütővel,
és zúzd szét ezt a sok negatív gondolatot!
Vonzó vagyok.
Ez a beszéd!
Üvöltsd!
Nem a munkám miatt vagyok érdekes.
Igen!
Jól csinálod!
Következő!
- Kellesz valakinek? - Az igazinak.
Igen! Erről van szó!
Az igazinak kelleni fogok!
Ez az, Jenni!
Igen!
Ez a gyógyulás, a gyarapodás útja.
Jenni megtette az első lépést, és fantasztikusan állt neki.
Köszönöm!
Életemben nem törtem össze ennyi mindent.
Itt az Amazon Prime!
Köszönöm szépen!
NEGYEDIK NAP
- Isten hozott a Benoga szépségszalonban! - Köszi!
Ülj le, királynőm!
Nézd csak ezt az arcocskát! Hát ellen tudnál állni neki?
Képes lennék, igen.
Én nem!
- Beszéljünk a hajadról! - Oké.
Erős, egészséges, szóval én meghagynám a hosszát.
- Jó. - Ami a színt illeti...
A legutóbb az volt a baj, hogy túl merésznek érezted.
Kellemetlen érzés, ha megdicsérnek.
- Nem szeretném... - Ezt hogy érted?
Amikor azt mondják: „De jól nézel ki!”, azonnal arra gondolok:
„Ennyire úgy tűnik, mintha erőlködnék?”
Az erőlködés szerintem is gáz,
de van különbség a hiúság és aközött,
hogy valaki büszkén vállalja önmagát, a saját szexualitását,
mentegetőzés nélkül.
Különösen azokra nőkre gondolok, akik pedagógusok,
segítő szakmákban dolgoznak,
és nem hagyják, hogy megmutassák ezt az oldalukat,
és ha mégis így tesznek, ferde szemmel néznek rájuk.
Döntsd el, te pontosan hol állsz ebben a kérdésben!
Lehet, hogy más számára erőlködésnek tűnik,
de van, aki akkor is így gondolja, ha nem csinálsz semmit.
Igaz.
Úgy gondolnám, húzzunk egy merészet, és válasszunk egy bevállalós színt!
Legyen vörös!
Finom, természetes vörös, mint Julianne Moore.
Ha vörik leszünk,
amit k********* támogatok...
Iszonyú jó vagyok benne, erről vagyok híres.
A specialitásom.
Én vagyok a vöröshaj-pápa. Nem vicc.
A férjem is vörös, imádom a vöriket. Aki vörösre vágyik, hozzám jön.
Nem akarom fényezni magam, de...
De tényleg, nagyon értek hozzá.
Vörösspecialista vagyok.
Szóval picit izgulok.
Jó buli lesz! Szuper dögös leszel, rajta!
Abszolúte kész vagyok a változásra.
Minden porcikám tiltakozik.
De mégis. Vágjunk bele!
Láttad azt a cuccot TikTokon?
„Amikor a legjobban félsz az ugrástól, akkor kell ugrani.”
Nincs TikTokom.
Akkor kitől szól majd a srácoknak, hogy ne egyenek mosókapszulát?
Meggyőztél.
Tudom, jókora változás lesz, de full vörösek leszünk, drágám.
Nincs kiszállás.
Kicsit Debra Messing, kicsit Emma Stone.
Vöri vibe!
Itt az idő.
Istenkém, úgy izgulok!
Szuper lesz Jenni!
Előbb vágok belőle egy picit.
Istenem, már most mennyivel jobb!
Egy picit kiemeljük az arcvonásaidat, így még szexibb leszel.
- És most kikeverjük a színt. Kész vagy? - Igen. Csak egész picit félek.
Gyorsan kapsz egy kis melírt.
Csinálom.
Olyan szép lesz a színe, hogy őrület!
Megtennéd, hogy megrázod a hajad?
Ez az. Így még dúsabb hatást kelt.
Vagy így?
Imádom, hogy ösztönösen tudtad,
hogy ne egy full béna, alibi hajrázással szúrd ki a szemem.
Hanem így...
Mint egy bajnok!
Ha így nem vállalod büszkén a szexualitásod, akkor sehogy.
Jenni sokáig hadilábon állt a szexualitásával.
Ezzel a vörös hajjal, szívem, húzz sorszámot, és állj be a sorba!
Mert ez a lány New Orleans legdögösebb szinglije.
Vigyázat, fiúk! Jenni elrabolja a szíveteket.
Ne félj attól, hogy észrevesznek!
Büszkén vállald önmagad!
Köszönöm a bizalmat, buli volt.
Készen állsz az új Jennire? Itt is van.
Parancsolj! Kész vagy?
Három, kettő, egy...
Annyival dúsabb, és vidámabb hatást kelt.
Tényleg nagyon dús.
ÖTÖDIK NAP
AMIKOR A HERNYÓCSKA AZT HITTE, VÉGE A VILÁGNAK,
PILLANGÓVÁ VÁLTOZOTT
NE HASONLÍTSD MAGAD MÁSOKHOZ
Itt vannak!
Menjünk be!
Te jó ég!
Micsoda frizura!
Gyönyörű ez a vörös!
- Király! - Lenyűgöző!
- Gyere ide! - Bomba ez a sötét szín!
- Ne leskelődj! - Szia!
Csak várj, amíg meglátod a kecódat!
Nem tudom, készen állok-e, de menjünk!
Te jó ég!
Igen!
- Jesszusom! - Mit szólsz?
Jézus Mária!
Kaptál egy vadiúj étkezőt!
Új könyvespolcokat.
Egy igazi zseni vagy!
Úristen!
Ez a lámpa is új?
- Igen. - Szupi!
- Mehetünk tovább? - Atyaúristen!
Sosem jutott eszembe a fekete, de ez valami csodálatos! Anyám!
Ha feketét használunk kis tereknél világos színekkel ellensúlyoznunk.
Világos a kanapé, a szőnyeg, a képek a falon.
Ezt a Mintednél készíttettem neked.
Egek!
New Orleanst ábrázolja. Egy helyi művész alkotása.
Nem akarok bunkó lenni, de ez már nem egy fősulis koliszoba.
Inkább olyan, mint egy New York-i luxuslakás.
- Irány az emelet! - Igen!
- Jézusom! - Csoda szép!
Hihetetlenül gyönyörű!
- Tetszik? - Imádom!
Az egészet átrendezted.
Sokkal tágasabb hatást kelt.
Ha vendéged jön éjszakára, nehogy ott ragadjon az ágyban.
- Pizsamaparti? - Aha.
- Igen! - Ja.
- Gyönyör! - Nyugalmat sugároz.
- Igen. - Olyan szép!
Ez a szoba nem igazán volt kihasználva.
Egy olyan teret álmodtam meg, ahonnan nyugodtan dolgozhatsz otthonról.
Az íróasztal totál menedzsermami-fíling.
Ennél az asztalnál te leszel a császár, az fix.
Ilyen fantasztikus ajándékot, még sohasem kaptam senkitől.
Megérdemled.
Egészen más a kisugárzásod, mióta először találkoztunk.
Olyan voltál, mint a „boldog amerikai” epigonja,
aki csupa-csupa mosoly,
de belül csupa kétely és szorongás.
Igen.
És tudom, milyen piszok nehéz volt neked az együtt eltöltött hét,
de szeretném azt hinni, hogy picit átformáltuk a gondolkodásodat.
Egyértelműen.
- Szuper! - Tuti.
Készen állsz a bemutatóra?
Igen.
- Készen álltok, srácok? - Igen!
- Oké. - De izgi!
Nagyon menő lesz.
Befáradnál, kérlek?
Igen!
Kiraboltad a gardróbom, királynőm?
- Csúcs, mi? - Úgy passzol a hajadhoz és a bőrödhöz!
Szeretnéd, hogy felpróbáljam a cipőd, hogy rám is illik-e?
Szuper csini az a cipő, Tan!
Egy olyan nő szettje, akinek eszében sincs csöndesen meghúzódni a sarokban.
Káprázatos vagy. Sikeres vagy.
Ahogy besétáltál a szobába, az ujjaid köré csavartál minket.
Kiskorú nézőinket megkérném, hogy egy picit tekerjék le a hangerőt,
de ez egy tankönyvi példa, hogy kell ízlésesen kidobni a cicit.
- Úgy van. - Ez a tökéletes...
Felkelted az érdeklődést, de nincs semmi dráma.
Nem szegsz meg íratlan szabályt, de azért „Hűha!”
Mutat egy keveset, de nem adja ki magát.
A sikkes cici magasiskolája.
- Hogy érzed magad összességében? - Mint egy másik ember.
Mint...
Csak bámulom magam a tükörben, és azt kérdem magamtól:
- „Ez meg ki? Gőzöm sincs.” - Ez Jenni!
- Az új Jenni Seckel! És végig ott volt. - Pontosan.
- Egy pillanat! - Oké.
Készültem számotokra valamivel.
- Oké. - Nasi?
Micsoda? Máris itt a karácsony?
Mind hihetetlenül különlegesek vagytok,
és bár még ezerféleképpen ki tudnám fejezni a hálámat,
amiért ennyit segítettetek,
hogy egész másképp gondolkodjak magamról.
De édes!
Bobby, ez a tiéd, amiért új otthont varázsoltál nekem,
és szeretném, ha hazavinnél magaddal egy darabkát New Orleansból.
Köszönöm!
Jenni!
Tan, a legszebb, amit mondtál,
hogy nyugodtan adjak magamnak időt, szóval ezt a kisbabádnak szántam.
Jenni!
Nagyon köszönöm, annyira aranyos vagy!
Jonathan, hihetetlenül inspirál,
hogy arra használod a platformod, hogy másokon segíts,
és ez picit a benned élő aktivistának is szól.
Köszönöm!
Ez pedig a tiéd.
Olyasmit láttál meg bennem,
amit még a hozzám legközelebb állók sem vettek észre ilyen hamar.
Ijesztő volt, ugyanakkor rendkívül tanulságos.
Köszönöm, hogy adtál nekem magadból egy darabkát,
cserébe ez egy darabka New Orleansból.
Neked pedig, az étel és ínyencségek szerelmesének...
Szeretnék vendégségeket tartani.
Megtanítottál, hogy legyek büszke házigazda,
ezért kérlek, fogadd el ezt a kis ajándékot,
és ha legközelebb főzöl valamit, remélem, hasznát veszed.
- Köszönöm! - Ez annyira csodálatos!
- Büszkék vagyunk rád! - Köszi!
Reméljük, hogy a jövőben büszkén vállalod a szépségedet,
ahogy körülötted mindenki lát téged, amit igenis ideje megünnepelni.
- Akár már ma este. - Készen állsz rá?
- Igen, de nem akarom, hogy elmenjetek. - Mi sem akarunk elmenni.
Ez egy fura kettősség. Egyrészt készen állok,
másrészt, ha azt mondom, hogy még nem, akkor velem maradtok?
- Sok sikert estére! - Jó mulatást!
- Szeretünk! - Köszönöm!
- Szeretünk, Jenni Seckel! - Sziasztok!
- Szia! - Szia, Jenni!
AZ ÚJ JENNI
DE ELŐBB: PEZSGŐ!
Jóságos ég!
Jesszusom, Jenni! Fantasztikusan nézel ki!
Te jó ég!
- Úristen, a hajad! - De k**** jó a házad!
Szuper!
Beépített szekrények.
Az egész új arculatot kapott.
- Hát nem szuper? - Jenni!
Ha idetéved egy pasi, azt mondom neki: „Ezt a színvonalat várom el.”
Ez az!
Készítsük el a halat!
Odanézzenek! Micsoda mesterszakács lettél!
Valaki azt mondta, mielőtt belevágtam: „Olyan bátor vagy!”
Mire én: „Már miért lennék bátor?”
Szia!
Jézusom!
Elképesztő élményben volt részem, és végre igazán bátornak érzem magam.
Imádom a vöröst!
Először érzem azt, hogy teljes valómban látnak.
Pördülj meg!
Jenni!
Jöhetnek a kérők.
- De jól néz ki a hal! - Úristen!
Ugye milyen finom?
Jenni fantasztikusan érzi magát a bőrében.
Ha belép a szobába, mindenkit az ujja köré csavar.
És csodálatos érzés, hogy annak látja magát, akinek mi őt.
Úgy érzem, mintha ki lennék cserélve.
Ez nem az a nő, akit a suliban láttunk.
Igazi díva, és végre el is hiszi magáról.
Jenni a kezébe vette az irányítást, és büszkén vállalja önmagát.
Fantasztikus nő, és ezt ő is kezdi kapiskálni.
Nincs rá recept, hol kell tartanunk egy bizonyos korban.
A „most rögtön” a legjobb alkalom, hogy új fejezetet nyisson az életében.
Figyelem! Szeretnék mindannyiótoknak köszönetet mondani.
Nemcsak azért, hogy eljöttetek,
hanem amiért az elmúlt hét évben mellettem álltatok.
Köszönöm, hogy támogattatok,
és izgatottan várom, milyen lesz ez az élet, amire vágyom,
és amit megérdemlek.
HÁROM HÉTTEL KÉSŐBB
- Készen álltok? - Igen.
Aha.
Mi újság, dinkák?
Jézusom, Tan, de csini vagy!
- Azta! - Tanny!
- Nézzétek Jackie-t! - Inkább Bobby.
- Folyton leesik. - Nem hiszem el!
Ezért tuti mehetünk a dirihez, Jackie.
Mi lesz most?
Na, felhívjuk Jenni Seckelt?
Szia, Jenni!
- Szia, Jenni! Gyönyörű vagy! - Hajat cseréltetek!
Fantasztikus lett a haja.
- A te hajad! - Büszkék vagytok rám?
- Észbontóan nézel ki. - Igen, Tanny.
Komolyra fordítva a szót, hogy vagy, drágám?
- Remekül! - Hogy sikerült a vacsora?
Fantasztikusan,
utána még elmentünk bulizni.
- Igen! - Imádom!
Az előbb bruncholtunk, átjött egy kollégám múlt éjjel.
Király vagy, csajszi! Látom, zajlik az élet.
Basszus, megállás nélkül!
- De jó! - Óriási!
Brutális, mennyire másképp éreztem magam az elmúlt három hétben.
Mintha lebegnék.
Ha reggel kinyílik a szemem, nem csak a munkára gondolok.
Mindenfélén jár az eszem, és mindenfélét csinálok.
Például? Randizol? Ekörül forognak a gondolataid?
Két randit fixáltam le a hétre.
Igen!
Hódíts, csajszi!
- Mit veszíthetek? - Ámen.
És nem úgy, mint egy megjátszós „boldog amerikai”, amit mondtál, Tan.
Újdonsült amerikaiként annyit mondhatok, hogy sugárzol a boldogságtól.
Szeretünk és nagyon örülünk neked!
Nagyon megérdemled a boldogságot.
- Kívánjatok szerencsét a randira! - Sok szerencsét!
Nincs szüksége szerencsére.
- Fantasztikusan csinálja. - Ragyog!
- Igen. - Gyönyörű.
- Pacsi! - Szép volt, fiúk!
- Pacsi! - Pacsi!
Ezt a részt mindig elcsesszük.
TUTITIPPEK
NINCS HŐ, CSAK HULLÁM
Hullámos haj sütögetés nélkül? Ezt próbád ki!
Napokig kitart, nem károsítja a hajat.
Könnyen elalszod a hajad? Így tuti úgy marad, ahogy beszárítottad.
Nincs kedved pénzt költeni az egészre? Használj hajgumit!
Ugyanúgy beválik.
Nézz utána a TikTokon, zseniális!
Hullámos haj sütögetés nélkül? Király!
A feliratot fordította: Tóth Márton