Jag svär trohet
till Amerikas förenta staters flagga.
Nu ska ni till skolan! Alla ska vara där 08.45, sen måste jag handla.
- Har ni era lunchlådor nu? - Mamma! Jag glömde min ryggsäck!
- Jag stannar inte. - Jag vill ha snacks!
Ni har husarrest. Vi åker inte till Skojåkra mer.
- Vill ni veta vem vi ska hjälpa nu? - Ja!
Ja, det vill ni.
Veckans hjälte är Jenni Seckel.
Hej, fröken Seckel.
Har du några moves i dag? Snyggt.
För sex år sen blev Jenni rektor för en friskola i New Orleans,
och är hängiven eleverna och sin karriär.
- Vackert. - Ja.
- Är du redo att börja fyran? - Ja.
Att vara rektor är det bästa jag nånsin har gjort
och kanske nånsin kommer att göra.
Visa dem hur vi står stolta och raka i ryggen.
Man arbetar med människor och berör folk i deras liv.
- Ja! - Bravo.
Så de senaste sex åren har jag kört fullt ut.
Jenni ges erkännande för att ha gjort skolan rolig, positiv och trygg.
Bra jobbat.
Jag tänker mig Matilda med Fru Domderasson, där hon är fröken Honung.
Bravo!
Kollegorna Theresa och Seymone nominerade henne.
Bra.
En typisk dag är Jenni överallt: Hon är i korridoren och pratar med lärare.
I klassrum med elever eller i möten med föräldrar - och ibland plattar hon håret.
För hon tar sig inte tid att göra sånt innan hon går till jobbet.
Skolan är det enda jag har.
Det var värt uppoffringarna när jag började.
Men, jo, jag tappade ju bort mig själv.
Första åren som rektor gick jag upp och vägde 20 kg mer än nånsin
och jag började väl känna mig mindre och mindre bekväm med min kropp
och tyckte mindre och mindre om den.
För snart ett år sen slutade hon som rektor för att ta ett regionansvar,
men har haft svårt att gå in i sin nya roll.
Hon är fortfarande kvar i rektorskontoret.
Seymone är den nya rektorn.
Nu vet vi varför sittande rektor nominerat henne: Hon vill få ut henne från kontoret.
- "Ut!" - Jag fattar!
Det är dags för henne att kapa navelsträngen och tänka framåt.
Lustigt nog ger hon en jättebra råd, men hon följer dem inte alltid själv.
Hon jämför sig hela tiden med det jag gör.
Och vad vännerna gör och uppnår.
Jag har varit brudtärna många gånger.
Jag har inget större umgänge här och har inte dejtat så mycket,
och känner verkligen hur den biologiska klockan tickar.
Hon är 35 och fruktar att hennes chans att bli mamma bleknar bort.
För ett halvår sen bokade hon en insemination,
men blev nervös och avbokade.
Jag vill bli mamma, men det kändes som om jag gav upp allt jag drömt om,
och jag vill fortfarande hålla hoppet vid liv om...
...sagan.
- Det är aldrig för sent. - Aldrig.
Hon behöver nog en rejäl knuff, och det var väl det som förde oss hit.
I slutet av veckan har Jenni sin första mottagning för läsåret som regionchef.
Hennes första bjudning i hemmet.
Härligt att förena sina två världar!
Vårt uppdrag är att lära läraren att älska sig själv.
Ja!
Det är skoldags!
Var är skolan, då? Jag vet inte.
FAB 5
DAG 1
En skola!
Det är en ovanligt stor friskola. Välkomna tillbaka.
Ni ser så bra ut, elever. Ni står så rakryggade och stolta!
Vi är framme!
Nu charmar vi matatanter.
Hej, hur är det?
Tror jag. Jag vet inte.
Så där!
- Vi kom in.
- Hej! - Välkomna! Hur är det?
- Trevligt att träffas. - Detsamma.
- Hej. Seymone? - Hej, kul att ses!
Pang i plugget, lågstadieversionen.
Rektor Seckel, vänligen kom till musikrum 2202.
Tack.
Ska jag?
- Nu hämtar vi henne! - Kom!
- Kom med här! - Skynda på!
- Fort! - Snart framme!
- Höga knäuppdragningar! - Snart framme!
Hej!
- Hur är det att vara barn nuförtiden? - Bra.
Vilka härliga flätor du har. Ursöta!
Hejsan!
Hej!
Herregud!
Vi skrämde dig innan vi träffats!
Hej!
De gläds åt att träffa henne, de vill krama henne.
Ledsen, lilleman.
Kompis!
Jag skulle aldrig lägga hand på rektorn, är du galen?!
- Tack! - Bisarrt. Men fint.
Men bisarrt.
Ni är här för att jag och skolan inte skulle vara där vi är i dag
om det inte var för Jenni Seckel.
Nu vill vi att hon börjar ge till sig själv.
Jag skulle inte ha gett skolan till nån annan än Seymone.
Det har du inte än.
- Du måste släppa taget! - Ja.
Vi ska jobba på det, oroa er inte.
Hejdå!
Nu kör vi.
Vi är framme!
- Här bor jag. - Gullig!
En liten valp!
Och uppklädd!
Lilleman är bara så söt!
Hans lilla nylle är som en miniversion av hunden i Den oändliga historien!
- Hej, gullevalpen! - Han är så söt.
Han bara...
Han matchar dig på nåt sätt, Tanny.
- Vilket rart hem du har. - Tack.
- Det här är mitt hem. - Jättefint.
Ja.
Titta, broderier som jag gör!
Det gjorde min mormor.
Jag ser många citat här.
- "Var snäll eller gå". - Jag går.
Det är typiskt New Orleans.
Och där står det "YOLO", fast med Cajunstavning. Listigt.
- Så listiga citat är okej? - Ja! Och det är i guld.
Visa oss runt.
- Har du haft fest här? - Nej.
Det här känns "jag visste inte att ni skulle komma på besök, okej?
Så jag drog en lättläsk eller 16."
"Okej?"
- Det är här jag bor. - Hur många dagars förbrukning?
I dag.
Nej, typ i går och i dag.
- Vi dömer inte. - Är det en plattång vid soffan?
- Plattar du ditt hår här? - Ja, medan jag ser på tv.
Jag gör det mer för att stressa av. Det är repetitivt...
- Har du värmeskydd? - Nej.
"NÄE." ROSA PARKS, 1965
Jag vill se mer.
Vi går upp.
- Här är mitt sovrum. - Jaha.
- Japp. - Det är jättefint.
Bäddar du inte på morgonen?
- Om jag har sällskap. - När hade du det sist?
Sängen bäddas aldrig.
Det tar 20 sekunder att bädda sängen.
Ni där hemma: Bädda sängen! Det kommer att kännas bra.
Pröva i en vecka, jag lovar att ni inte ångrar er.
- Vad är det här för ett rum? - Bara ett extrarum.
Så ljust!
Varför har du inga växter när du har så mycket ljus?
Det har jag.
Jag dödade dem.
Suckulenter är svåra att döda.
- Bobby gör nåt fint här, det känner jag. - Jag också.
Ja, han fick pappahållning där.
Fint rum.
- Jag måste kolla lite. - Kolla badrummet.
Vad har vi här, då?
Vad har vi här?
Jösses, här kan man snubbla och åka ut genom fönstret.
Herregud!
Vad har vi här, då? Åh, nej!
Vad har vi här?
Kokad kål, min barndoms doft.
Det är som en vag fjärt med lite svettlukt.
- Jag känner dofter. - Som på nåt sätt ändå skänker trygghet.
Hur är det med håret?
- Vill du se? - Ja.
- Okej. - Okej, sötnöten.
- Trivs du som blond? - Det passar mig inte så bra.
Det var lite för mycket.
Jag sätter upp det igen. Jag håller på med kläder och hår för att det gör mig glad.
Men hur är det med dig? Vad ger dig glad, vad får dig att känna dig sexig?
Jag tror inte att jag nånsin har känt mig sexig. Det är liksom inte...
- Aldrig nånsin? - Nej.
Sexualiteten är viktig, den behöver alla utforska.
Under veckan ska vi utforska vad den betyder för dig.
- Spännande! - Ja, det låter bra.
High five.
Magstuds.
Ja!
Bara det här paketet innehåller 30 % av dagsbehovet av salt.
- Känns det inte perfekt? - Så fint för henne!
- Eller hur? - Hon är trygg.
Jag tittade igenom ditt kylskåp. Du har vitkålssoppa och mac and cheese.
- Ganska avancerat. - Ganska!
Jag kan bara laga ett par rätter. Rätter för en som är hälsosamma.
Jag är väl sån att jag lär mig nåt och så kör jag på det.
- Du bara kör på det. - Japp!
- Gillar du möjligen högt och lågt? - Japp.
Du har en del sköna ostar, som en stor Gruyère.
- När blev du kär i Gruyère? - Jag läste i Frankrike.
Lägg av!
- Varför valde du Frankrike? - Vacker arkitektur, härlig mat.
Hela grejen var helt perfekt för mig.
Vad har du för mål framöver?
Jag har alltid sett mig själv som en som håller middagsbjudningar och så.
- Som de gör i Frankrike. - Ja.
Som att bjuda hit alla nya kollegor på en välkomna till det nya läsåret-fest.
Men jag har inget i min matrepertoar, så jag har sällan haft gäster.
Det har känts som att andras hem är finare, de är bättre på mat.
Du verkar ju öppen, har du nån mataversion?
- Jag gillar inte avokado. - Jag försöker att inte ta det personligt.
Rom-com. Rom-com.
Oj, så fint!
Härliga smycken.
Rom-com. Nån gillar romantiska komedier.
De här kan inte vara i rätt storlek. De är för stora för henne.
- Jag gillar inte att det står en våg här. - Nej, inte alls.
Det verkar vara hennes första tanke på morgonen.
Ta gärna bort den.
Mycket i din garderob verkar inte vara tänkt för dig. Det är rätt stora kläder.
För drygt fem år sen gick jag upp typ 30 kg.
Så jag började träna för att ha nåt att göra, och började få komplimanger.
Och då börja det att handla om viktminskning.
- Är det viktigt? - Ja.
Jag tänker att om jag uppnår min gamla form
skulle jag kanske kunna känna mig mer attraktiv.
Har du många plagg som du hoppas ska passa dig en dag?
Jag har några.
Dem vill jag se.
Den här köpte jag till pappas bröllop.
- Jag har inte använt den än. - Jättefin.
- Ja. - Mår du bra i den?
- Det var ett nej. - Bättre än det andra jag beställde.
Vi behöver helt klart prata mer "kropp".
Vad stör du dig på när du ser dig i spegeln?
- Här emellan. - Okej, bålen.
- Hur känner vi kring rumpa och höfter? - De ingår ju.
- Okej, visst. Hur ser en fin kropp ut? - Min syster är liten.
- Hur känns det för dig? - Att hon är smal?
Jag önskar att jag hade hennes kropp.
Jag förstår, men det är jämförandet som är ditt stora problem. Det är inte kläderna.
Du sa att dina vänner är gifta, nu sa du att din syster är smal.
Jag hoppas att vi kan hjälpa dig att hitta din skönhet utan att tänka på klädstorlek.
Ja.
Nu klär vi av dig.
Jag är modeexpert, och vi ska utforska ditt förhållande till kläder.
Kom och sätt dig.
Jag noterade att du hade många kommentarer
om sånt andra har som du anser dig sakna.
Jag tänker att det bar är så människan är, att det är naturligt.
Jag är inte där jag vill vara.
Jag har inte den ekonomiska frihet jag skulle vilja ha.
Jag har inte egen familj, inte livsstilen jag skulle vilja ha.
I college hade jag pojkvänner och dejtade och så men efter college blev det svårare.
Plötsligt var jag typ 25. "Jaja, okej."
Och så snart 30. "Jag hinner." Sen blev det mer och mer som en osäkerhet
och svårare och svårare att gå ut. Som en snöbollseffekt.
Och så ser jag hur andra har vissa saker och det gör mig... ledsen.
- Jag fattar. - Eller ensam eller misslyckad. Som om...
Känner du dig misslyckad?
I... Inte misslyckad, men jag är rädd att jag har fattat många dåliga beslut
som det är för sent att korrigera.
Det är samma sak.
- Fast finare uttryckt. - Jo. Fast samma sak.
Det är ett självförringande som nedvärderar dig.
Jag tycker att jag försöker vara insiktsfull kring mig själv,
så det är förvånande att höra att nån som inte har känt mig vidare länge
läser mig på det sättet.
Det är ju en välsignelse. Nu kan du ändra kurs.
Ja.
FAB 5-HK NEW ORLEANS, LOUISIANA
En sak jag kan hjälpa Jenni med är att få henne att lämna rektorskontoret
så att hon kan gå vidare med sin nya karriär och sitt nya liv.
Lärare ägnar så mycket tid åt sina elever. Många har svårt att få tid för sig själva.
Här har Jenni en möjlighet att kasta smalmaten och pröva nåt gott.
Jenni har stora problem kring kroppen.
Det är ett mycket större problem att hantera än
"ge henne en vacker klänning så att hon känner sig fin".
Hon ger så många andra kärlek och bekräftelse
men har svårt att ge det till sig själv.
Dyk ner i sexighetspoolen, det är toppen!
Hoppa i!
Vi jämför oss alltid med andra,
men när man ser på andra ser man inte vad man själv har.
Sluta se på omvärlden. Se på dig själv!
DAG 2
DU KLARAR DET HÄR!
Jag ville träffa dig i ditt rike.
- Barnen tror att jag äger huset. - Jag ville prata om det här stället.
Vi sitter i det som snart är ditt före detta kontor. Visst?
Fast ditt namn sitter fortfarande på skylten.
- Under "rektor"? - Jo.
Det är nog dags för dig att gå vidare. Till din nya roll.
Ja, det är...
För mig är det på många sätt så att jag känner mig säkrare på mig själv här.
De gångna sju åren har det varit min identitet,
och tar man bort det står jag där och undrar vem jag är.
Berätta lite om din nya roll.
Den blir häftig. Tror jag, i alla fall.
Det är 13 skolor i koncernen och det händer mycket, rektorerna jobbar på.
Vi bör kunna säga att oavsett vilken av våra skolor man går på,
så är vissa saker desamma.
Så mina tidigare likar, rektorerna, det är dem jag ska betjäna nu.
Jag ska försöka att ge deras vision liv och möta deras förväntningar.
Jag byter en del av makten mot mer flexibilitet och mer tid.
Men det känns också som en stor förlust.
Det handlar nog om perspektiv. Det du kan förlora här
ger dig stora möjligheter att vinna nåt i privatlivet.
Jag har bara inte rett ut hur min arbetsdag ska se ut.
Vissa dagar lär jag bara behöva sitta vid ett skrivbord
och designa saker och skapa system,
och andra dagar lär jag behöva besöka alla våra skolor.
Det låter som ett flexibelt jobb. Det kan kanske vara bra med en arbetshörna hemma.
Det är en nyskapad roll, eller hur?
Ja, jag skrev min arbetsbeskrivning för en vecka sen. Mäktigt.
Så: Nytt jobb, nytt kontor, flexibilitet.
Elefanten i rummet...
- Flyttkartongerna? - Japp. Vi går in dit.
Oj, benen somnade.
Herregud!
Fast jag har kommit för att slita av plåstret och hjälpa henne att byta kontor
så inser jag att det handlar mer om personligt och känslomässigt bagage.
För nu blir hon av med alla sina ursäkter för att inte ta bättre hand om sig själv.
Hon kan inte längre vara 24/7-i-skolan-Jenni
i stället för att jobba på Jenni utanför skolan.
Nu är det officiellt.
Ja.
Det här är fint.
Jenni har länge varit väldigt noga med vad hon har ätit,
och det respekterar jag, men hon måste också kunna se glädjen i att laga mat.
- Jag gladdes så åt din reslust. - Ja.
Särskilt att du var i Paris, för då tänkte jag på Julia Child.
Jag vet inte om du känner till det, men hon tog hit det franska köket.
Den första rätten hon smakade i Frankrike var sjötunga meunière.
- Vet du vad det är? - Fisk.
Ja.
Det är en lätt mjölad sjötungafilé i en menuière-sås
stekt i klarat smör och öst med brynt smör.
Och så lite persilja och kapris.
- Franskt smör är bäst! - Ja! Det finns inget bättre.
Vi kör traditionellt franskt,
men man kan använda regnbåge och laga forell meunière.
- Okej. - Det blir en blinkning åt New Orleans.
Det är en rätt du kan servera på ditt lilla event!
Ja.
Jenni har bjudit in såväl rektorer som gamla och nya kollegor.
Det blir en härlig möjlighet för henne att visa dem vem hon är genom sin mat.
Jag saltar och pepprar för att smaksätta fisken.
Skönt, jag vill inte ta i fisk.
Vill du inte ta i fisk? Man lär känna maten bättre
om man har ett intimt förhållande med den.
- Jag tycker inte att jag missar nåt där. - Du har en poäng.
Vem älskar inte forell meunière?
Här kommer meunière-delen, så vi mjölar den.
- Du måste ju ta i fisk nån gång. - Okej.
Och så på andra sidan. Vackert.
Lägg den ifrån dig i pannan med skinnsidan ner.
Det börjar redan fräsa, bra.
Ös den med smöret så att den håller sig saftig.
Nu börjar det bubbla lite fint, vilket visar att den är klar att vändas.
Om du vill... Jaha, jag tänkte komma med ett tips, men du hade redan löst det.
Då tar vi fisken ur stekpannan.
Jag kunde inte vara nöjdare med den!
Vi fortsätter med att ta några kvistar persilja som vi drar av bladen ifrån.
Jag tänkte på ditt livs nästa stora kapitel.
Jag vet inte hur du har det, men mina vänner bildade par innan de skaffade barn.
Ja.
Men att du är öppen för
att kanske inte göra det med en partner på det traditionella sättet...
- Alltså, vad är problemet? - Jag vet inte.
Vill inte alla bli kära och ha ett romantiskt förhållande?
Och det är jobbigt att se alla mina vänner så lyckliga
och så klart vilja glädjas med dem, men det blir segt.
Och visst kan man vara singelmamma, men jag vill ha ett förhållande.
Och det andra är att en av mina bästa vänner
körde processen med insemination och nu är gravid som singel.
Och när jag jämförde vad hon sa med hur jag själv har tänkt så var det inte...
- Hon upplever det annorlunda? - Ja.
Jag kände igen några tankar som kan bli negativa,
och det kändes inte vidare ansvarsfullt...
- Dina negativa tankar? - Ja.
Så jag måste jobba på hur jag tänker,
och på mitt mentala ingångsvärde, innan jag går in i det här.
Oavsett om du bestämmer dig för att skaffa barn och hur du vill göra det,
allt det, så vill jag uppmuntra dig att reda ut vilken väg du vill ta.
Men inte bara utifrån hur andra väljer att göra.
Glöm inte bort allt det fina du har i ditt liv.
Jag satt där i klassrummet och såg hur barnen lyste upp när du klev in.
- Du bryr dig verkligen om dem. - Ja.
Tänk dig en värld där vi sa oss själva att vi var tillräckligt bra.
För det kan vara lättare att döma sig själv för saker man inte rår över
än det är att välkomna det som redan funkar för oss.
Där hände det nåt. Förlåt, jag menade inte att få dig att gråta mitt i matlagningen.
- Men jag... - Det är lök!
Jag är en känslomässig, så förlåt.
- Var är löken? - Det är dessvärre ingen lök med här.
Vad sägs om att vi släpper känslomässiga samtalsämnen?
Okej, då lägger vi på lite persilja,
och så överraskar jag med en sidorätt: En klassisk fransk linssallad.
Om du vill kan vi garnera den med rädisskivor.
- Härligt. - Och så kom hit med kaprisen.
Perfekt, nu kokar vi ur lite av syrligheten och får en fin citronsmak.
Ditt brynta smör ser bättre ut än mitt. Lägg ut det över fisken,
så smaksätter det alltihop. Mums!
- Då har vi bara en sak kvar: Provsmakning. - Okej.
Jättegott.
- Det smakar så franskt. - Eller hur?
- Det smakar Paris, rakt av. - Härligt! Det gör mig glad.
Bra gjort.
DAG 3
GLÄDJENS TID ÄR NU
- Vill du ha kaffe? - Ja, tack.
Jo, jag vill diskutera din garderob.
Du har mest t-tröjor och leggings, du klär sällan upp dig.
Det kan inte göra nåt för din självkänsla. Jag har varit med så länge
att jag vet att den som klär sig så mår rätt kass.
Så jag vill förstå vad det är med kläder som påverkar dig så.
Jag har precis börjat prata kläder och du blir tårögd. Vad beror det på?
Jag mår rätt kass.
Förlåt, jag vet.
- Vad är det? Hur hamnade du här? - Jag vet inte.
Första året som rektor var jag så överväldigad
att jag började lägga på mig kilon.
Och så passade inte kläderna, och det kändes hemskt.
Så jag började bara med t-shirts och så.
Jag förstår, och så har det varit sen urminnes tider.
När man inte mår så bra ska man absolut inte ta på sig sånt man mår sämre av.
Man straffar sig med att inte tillåta sig att vara vacker.
Men jag vill få dig att förstå att du är åtråvärd oavsett din storlek.
Jag vill att du förstår och tror på det.
- Förstår du hur jag menar? - Ja, jag förstår.
Men det är så svårt för mig
att tro det om mig själv.
Varför är det så?
Kanske för att erfarenheten under de senaste 15 åren är att ingen velat ha mig.
Och det är ju inte så att jag inte träffar människor.
Eller att jag aldrig har varit på en bar eller en konsert eller en fest.
Och jag överdriver inte, ingen har nånsin kommit fram till mig
eller visat intresse eller bett om mitt nummer eller så. Aldrig.
Jag har dejtingappar, men får ju aldrig några meddelanden.
Så det blir lättare att hantera med nåt ytligt.
Jag undrar om skälet att jag tillät mig själv att gå upp så mycket kanske var...
"Nu vet jag i alla fall varför."
- Japp. - Du är dejtbar, du är lätt att älska.
Du är så vacker, och jag vet att folk brukar tänka "så säger han till alla".
Men sån är inte jag: Då hade jag inte sagt det. Men du är det!
Och jag vill visa dig att får bli vacker nu.
- Är du skräckslagen? - Om.
- Jag lovar att ta det lugnt. - Jag tror dig.
- Vänta tills du ser bikinin jag har. - Det vore för mycket.
Jag har ingen. Kom.
- Kan jag komma in? - Självklart.
- Nej, det kan jag inte! - Gamla dörrar.
Bra.
Säg vad du tycker först.
- Jag gillar det inte. - Varför?
Jag tycker att jag ser stor ut här.
Eller så är det för trendigt. Det känns som en annan person.
Okej.
Problemet med jackan är att den känns fyrkantig, så vi tar bort den.
- Berätta vad du ser. - Alltså...
Det är som ett...
- Du håller magen som ett barn. - Ja.
Som om du var gravid.
Du är i en ledande ställning, särskilt i ditt nya jobb.
Jag tycker att det vore fint att uppgradera dig från leggings,
men deppa inte om det inte funkar, för nu ska vi experimentera och leka.
Det här funkar ungefär som en pennkjol, det smiter åt.
Jag undrar hur du gillar en A-linje, en klockform som döljer.
- Ska vi pröva? - Ja.
Det här är den enda A-linje jag har.
Färg och mönster är strunt samma, jag vill bara se formen.
- Okej. - Bra. Jag lämnar dig lite.
Då så.
Var det här bättre?
Ja, och det förvånar mig att jag föredrar kjol framför byxor.
Det här är perfekt för din kroppsform.
Du tar in midjan och har volym nertill.
Du har fortfarande en del att övertyga dig själv om och tro på.
- Men självförtroendet har byggts på lite. - Ja, liksom...
- Kul och flörtig? - Ja!
Det var bättre än kläder. Det är så hon ser sig själv och låter världen se henne.
Och jag vill ju att hon ska se att hennes kropp är vacker och bör firas som den är.
Läckert! På en dejt! Hon vill träffa mig!
Otroligt, tänk att hon är min dejt!
Underbart! Vilken tur, blinddejten blev perfekt.
Jag tycker att du är läcker. Hur känner och tänker du?
Jag tror att kläderna får mig att verka självsäker
och inte som att jag försöker att passa in.
Och med höga klackar får jag en känsla...
"Folk kommer att titta."
Midjan är smal.
- Och mönstret döljer... - Ja, magen ser platt ut.
Platt!
Allt du ser som problem är dolt.
Inga män på nätet eller på dejter kan se dem.
Finns inte.
Jag hoppas att du nu kan se
att du inte måste gå från t-shirt och leggings till bikini.
Du kan dölja det du vill dölja och ändå förtrolla en publik.
Man kan använda kläder till sin fördel. Du har bara inte gjort det förut.
Det är så fint att se Jenni le mot sig själv i spegeln.
Hon ser att hon kan bära fina kläder och må bra.
Jag trodde inte att det skulle gå så fort, men är så glad att det gjorde det.
Hej!
Jenni måste nå därhän att hon ser allt vackert och gott hon har i sitt liv.
Hon har varit så negativ mot sig själv och jämfört sig med andra utan att inse det.
Vi är framme vid vår aktivitet.
- Jaså? - Du vet att pappa älskar metaforer.
- Metaforen är allt. - Ja.
Här ser du några fönster.
Och på dem, min kära, ska du skriva upp
allt det du anser har fått dig att fastna, allt det du jämför dig med.
Och när du skrivit klart ska du krossa ditt narrativ.
- Vad håller dig tillbaka? - Gud, jag hatar det här.
Vad tror du?
- Att jag inte är söt nog? - Pang!
Okej.
- Att det är för sent. - Kör på det.
- Eller att jag är för gammal. - Skriv det.
Och allt det leder till att jag inte känner mig åtråvärd.
Fortsätt.
DET ÄR MITT JOBB SOM GÖR MIG INTRESSANT
VARFÖR SKULLE NÅN VILJA HA MIG?
MIN VIKT
BEHÖVER BLI BEHÖVD
ÄR JAG KÄNSLOMÄSSIGT STARK NOG?
Kom och titta på det här.
RÄDD ATT FALLERA
Det här är det jag genomgående har hört dig säga till oss alla.
Men det avgörande och mest tragiska är att du säger det till dig själv.
Det här är din berättelse om dig.
Ja, och nu känns det verkligen...
- Det är jobbigt att se det i skrift. - Ja.
Nu när jag ser det känns det som om jag har rackat ner på mig själv.
Nu är det dags att ta adjö av det.
Säg emot texten, säg att du är söt nog. Och tro på det.
- Det kan jag inte. - Det kan du! Krossa dem!
Okej. Jag är söt nog.
Det här är hemskt.
- Fortsätt! Vad står det på nästa? - Jag är inte för stor.
- Knäck den och säg "min kropp är vacker". - Min kropp är vacker.
Jag vill att du skriker högre nästa gång. Ta i från själen.
- Jag är inte skrikig. - För sent. Du är här.
Jenni står och svingar, typ: "Kan jag sluta nu?"
Du vet att du kan bättre!
Du ska svinga bollträet och krossa de där tankarna du har om dig själv.
Jag är åtråvärd.
Bra jobbat!
Skrik.
Det är inte jobbet som gör mig intressant.
Såja!
Nästa.
- Kan nån vilja ha dig? - Den rätta.
Ja! Så ska det låta!
Den rätte vill ha mig!
Ja, Jenni!
Ja!
Det är en helandets resa, en växandets resa.
Hon har tagit ett första steg på sin resa, och det ser bra ut.
Tack. Tack för det.
Jag har nog aldrig haft sönder så mycket!
Budet är här.
Tack ska du ha.
DAG 4
(CAJUN YOLO)
- Välkommen till Benoga Skönhetssalong. - Tack.
Slå sig ner, drottning.
Först: Kolla in det här ansiktet.
- Kan du fatta? - Jag fattar, ja.
Inte jag!
Vi snackar om ditt hår. Jag ser hälsa och kraft, så vi håller det långt.
- Okej. - Och apropå färg:
Du gillade inte det blonda, det kändes "för mycket".
- Ja, det blev pinsamt med komplimanger. - Vad ska det betyda?
Tanken som genast slog mig när folk som kände mig sa "så fin du är" var
att jag kanske ansträngde mig för mycket.
Jag hatar den känslan, men tänker också att det är skillnad på fåfänga
och att återerövra narrativet, vara stolt över sin sexualitet och inte be om ursäkt.
Och jag tror att kvinnor, särskilt kvinnor som är lärare och är mer omvårdande,
att de inte tillåts uttrycka den sidan, och om de gör det så ska de skämmas.
Så du kan avgöra var du vill vara i det spektrumet.
En del kan tycka att du anstränger dig för mycket, men det kanske de alltid tycker?
Jo.
Så jag tänkte att du kanske borde omfatta en rivigare färg.
Du blir rödtott.
Mjukt naturlig rödhårig som Julianne Moore.
Ska vi köra rött, som jag förespråkar som fan:
Det är min grej, jag är bra på det. Eftertraktad.
Rött är min grej. Jag är eftertraktad för mina rödtottar.
Jag gifte mig med en rödhårig, jag är besatt av rödhåriga.
Jag vill inte skryta, men jag är... Allvarligt, det är typ min grej.
Jag kan rödhårigt. Jag är lite till mig, okej?
Det blir kul, det blir sexigt, nu kör vi!
Jag är redo för en förändring.
Mitt inre skriker: "Nej!" Men, jo. Vi kör.
Har du sett grejen på TikTok: "När det är som läskigast att hoppa, då hoppar man."
Jag har inte TikTok.
Hur ska du då säga till barnen att inte äta tvättmedel?
Jag är med.
Jag vet att det är en stor förändring, men vi kör rött hår.
Det är här och nu.
Kolla på Debra Messing. Och Emma Stone. Rödtottvibbar!
Det är dags.
Gud, jag är så på!
Du tar det här, Jenni.
Klippscen kommer.
Gud, det är redan så mycket bättre.
Jag gör en liten inramning av ansiktet som firar sexigheten.
- Jag blandar färg. Beredd? - Jag är bara lite rädd.
Först gör jag några slingor.
Kör på!
Du får så fint hår, jag pallar inte.
Kan du vända ner huvudet?
Ja, nu får vi bra volym.
Eller så här?
Härligt att du på känsla inte gav mig
nåt mesigt litet kast med håret.
Du bara...
Här kommer upploppet.
Kan du inte fira din inre sexighet efter det här blir jag stum.
Jenni har haft svårt att känna sig sexig,
men nu när hon blir rödhårig får du ta en kölapp.
Här är New Orleans hetaste singel.
Se upp, världen. Jenni är på väg.
Var inte rädd för att synas och vara stolt över vem du är.
Tack för att du litade på mig. Är du beredd att se ditt nya jag? Här är hon.
Nu kör vi, beredd?
Tre. Två. Ett.
Det ser så mycket friskare och gladare ut.
Jättefriskt.
DAG 5
JUST NÄR LARVEN TRODDE ATT VÄRLDEN TOG SLUT
BLEV HON EN FJÄRIL
JÄMFÖR DIG INTE MED ANDRA
De är här.
Vi går in!
Herregud!
Kolla håret!
- Rödtotten är vacker. - Så snygg!
Kom hit!
- Det mörka håret är så fint. - Titta inte in.
Vänta tills du får se ditt hem.
Jag vet inte jag är redo, men det är jag.
Jösses, jäklar!
Ja!
- Herregud! - Vad tycks?
Herregud!
Här är en ny mathörna.
Nya bokhyllor.
Du är ett geni.
Herregud!
- Är taklampan också ny? - Ja.
- Läcker. - Ska vi se mer?
Herregud.
Svart var oväntat, men det är underbart. Herregud.
Svarta väggar i ett litet rum måste balanseras med mycket ljusa färger.
Ljus soffa och matta, ljusa tavlor på väggen.
Jag lät göra en specialtavla på Minted.
Jösses.
Staden New Orleans skapad av en lokal konstnär.
Du får ursäkta, men det ser inte ut som ett studentrum längre.
Det ser ut som en vindsvåning i New York!
Nu går vi upp!
- Jösses. - Underbart.
Jösses, så vackert.
- Gillar du det? - Jag älskar det.
- Du flyttade om så här. - Det känns mycket större nu.
Ska folk sova över vill de inte känna sig fångade i sängen.
- Typ pyjamaspartyn? - Ja.
- Läckert. - Det känns lugnande.
- Japp. - Jättefint.
Det här utrymmet var inte vidare använt.
Men med ditt nya jobb ville jag ge dig ett hemmakontor.
Säger inte skrivbordet "mammager"? Du lär ju äga vid det här skrivbordet.
Det här är det största nån nånsin har gjort för mig.
Det förtjänar du.
Du har en helt annan energi i dag än när vi först sågs.
Du var vad jag kallar "amerikanskt glad", alltså idel leenden
men en massa inom dig som inte hanterats.
Jo.
Och jag vet att vår tid tillsammans var förjäkla tuff och jag hoppas
att vi har fått dig att tänka om lite.
- Ja, verkligen. - Bra.
- Är du beredd att prova kläder? - Ja.
- Är ni beredda, ungdomar? - Ja!
- Jag är så taggad! - Det är så chict.
Kan du ansluta, tack?
Ja!
Har du varit och snott saker i min garderob?!
- Fint, va? - Färger som matchar hår och hud!
Kan jag prova din sko för att säkra att den passar mig också?
- Så söta skor, Tan. - Ni ser ju att hon inte längre gömmer sig.
Varför vara en panelhöna? Du är läcker, du är framgångsrik.
Du klev in i rummet som om du var på topp!
Hennes elever får skruva ner ljudet en stund,
men det här är ju grundkursen i smakfull tutte.
- Eller hur. - Helt perfekt.
Du gör en nyfiken men visar inte för mycket.
Det går inte för långt, men jag tänker: "Hallå."
- Fina grejer, men vi avslöjar inte allt. - Smakfulla tuttar, alltså.
- Hur känner du dig? - Som en annan människa.
Som...
Jag ser mig i spegeln och tänker: "Vem är det där? Jag vet inte."!
Det är Jenni! Den nya Jenni Seckel!
- Hon har alltid varit där. - Precis.
Vänta, jag har en grej till er.
- Okej. - Är det snacks?
- Va, är det jul? - Jag hjälper dig.
Ni har varit så fina, och jag önskar att det fanns en miljon sätt att uttrycka
hur mycket råden från er alla skapad ett helt nytt narrativ i mitt huvud.
Så fint.
Den här är till dig, Bobby, som har gett mig ett så vackert hem.
Så när du kommer hem får du med dig en liten bit av New Orleans.
Tack.
Jenni!
Din bästa komplimang, Tan, var att det är okej att ta tid på sig.
- Så det här är till din lilla. - Jenni!
Tack så mycket, så rart av dig.
Du inspirerar verkligen, Jonathan, med hur du via din plattform hjälper andra.
- Så det här är till aktivisten i dig. - Tack!
Den här är till dig.
Du såg nog saker i mig som mina närmaste inte har sett.
Inte så fort. Det var läskigt, men också väldigt upplysande.
Och jag uppskattar att du delade med dig av dig, så här är lite New Orleans.
Och till dig, med vår kärlek till mat: Jag vill hålla middagsbjudningar.
Du har gett mig verktyg så att jag kan känna mig stolt och se det som en gåva.
Så nästa gång du lagar mat kanske den här är en till hjälp.
- Tack. - Så fint.
- Rart! - Vi är stolta över dig.
Vi hoppas att du i framtiden kan se och fira din skönhet
som alla andra ser, så det är dags att fira.
- Och du kan börja i kväll. - Känner du dig redo?
- Ja, men jag vill inte att ni far. - Inte vi heller.
Det blir en sån krock. "Jag är redo",
fast också: "Måste ni stanna om jag säger nej?"
Lycka till i kväll, raring.
- Älskar dig! - Tack!
- Vi älskar Jenni Seckel!
- Hejdå! - Hejdå, Jenni.
DEN NYA JENNI
MEN FÖRST: CHAMPAGNE
Herregud!
Gud, Jenni, så fin du är!
Herregud.
- Men Gud, ditt hår! - Så jäkla fint du har!
Så fint!
Så det blev en inbyggd.
Allt är nytt.
Visst är det otroligt?
Får jag in en man här säger jag: "Du måste kunna ge mig det här livet."
Okej!
- Vi måste laga fisken. - Kolla in lilla "chef de cuisine"!
Innan jag började sa nån: "Du är så modig."
Och jag tänkte: "Inte är jag modig som gör det här!"
Hallå!
Herregud!
Men jag blev helt tagen av hur jag kände, och nu känner jag mig modig.
Härligt rött hår!
Jag har aldrig förr känt mig så sedd.
Snurra.
- Jenni! - Nån kommer att fånga dig.
- Kolla fisken! - Herregud!
- Kolla fisken! - Visst är det gott?
Nu när Jenni känner sig fantastisk så intar hon rummet.
Och det är så härligt att se att hon äntligen ser det vi ser.
Jag känner mig som en uppdaterad Jenni.
Det var inte henne vi mötte i skolan.
Den här kvinnan är chefig och både tror och äger det.
Jenni har hittat sin kraft, hon firar sig själv och sin tid.
Hon är fin, och nu börjar hon se det.
Det finns ingen karta som visar var man ska vara i en viss ålder,
så här och nu är helt rätt tid för henne att inleda nästa kapitel.
Jag vill bara tacka er allihop så mycket.
Inte bara för att ni kom nu, utan för att ni har stöttat mig i sju år.
Så tack för ert stöd. Jag är så spänd på att se hur jag får till livet jag vill ha.
Och förtjänar.
- Redo, pojkar? - Ja.
Hur mår ni, idioter?
Herregud, Tan, så söt du är!
- Herregud. - Tanny!
- Kolla in Jackie. - Lite mer, Bobby.
- Den bara lossnar. - Inte skulle väl jag!
Vi lär skickas till rektorn för det här, Jackie.
- Vad ska vi göra? - Ska vi ringa Jennie Seckel?
Hej, Jenni!
- Hej, Jenni. Så vacker du är. - Ni har bytt hår!
Bra gjort med hennes hår.
- Ditt hår! - Är ni stolta över mig?
- Du är så läcker. - Ja, Tanny.
Allvarligt talat: Hur är det, Jenni?
- Bra! - Hur var eventet?
Jättekul, och vi drog ut på stan efteråt.
Ja!
Jag lagade brunch här, en kollega sov över.
Det var värst, det är som om du lever!
Gud, ja, varje dag!
- Härligt. - Det är ju jättestort!
Det är helt galet så annorlunda jag har mått de senaste tre veckorna.
Ja.
Jag kliver upp på morgnarna och tänker inte bara på jobbet.
Jag har andra saker jag tänker på och gör.
Som? Dejtar du, är det vad du tänker på?
- Jag har två dejter bokade i veckan. - Ja!
Ge järnet!
- Vad har jag att förlora? - Amen.
Och Tan: Inte lycklig på ett fejkat amerikanskt sätt.
Som amerikan märker jag att du är lycklig på riktigt.
Vi älskar dig och är så glada för din skull.
Du förtjänar allt gott.
Önska mig dejt-lycka till!
Lycka till!
- Hon behöver inga lyckönskningar! - Hon strålar ju.
- Ja. - Så vackert.
- Hit med kardan! - Bra jobbat, ungdomar.
Det där är vi inte bra på.
Vill du ha lockar utan värme? Testa det här.
De håller i dagar utan att håret skadas.
Och har du afrohår är det här ett bra sätt att rädda hårtorken.
Och vill du inte lägga pengar på det här, använd strumpbyxor.
Det funkar nästan likadant. Kolla tekniken på TikTok, den är genial.
Lockar utan värme? Coolt, ju.
Undertexter: Henrik Brandendorff