Lauletaan harmoniassa.
- Hyvä vibrato, Karamo. - Kiitos.
Tiedäthän, mitä hyvästä vibrasta sanotaan?
Bobby, olet nätti vaikka otsa kurtussa.
Ihosi näyttää hyvältä, oikeasti. Näytät hyvältä.
SILLÄ SILMÄLLÄ
Viikon sankarimme on Mary Henderson-Uloho.
Hän on 65-vuotias ja omistaa Sister Hearts -kirpputorin Arabissa.
Rakastan kirppareita!
Sain tämän ihan itse aikaan.
Lisäksi Sister Hearts on työllistämisohjelma entisille vangeille.
Olkoonkin, että istuin itse.
Miten hienoja.
Lomaillessaan New Orleansissa yli 20 vuotta sitten Mary pidätettiin.
Hän ei ole sittemmin palannut kotiinsa Ohioon.
Tuomioni oli 12,5 vuotta.
Olin ehdonalaisessa 12,5 vuotta oikeuden häirinnästä.
Tapasin yhden tyypin.
Pidimme vain hauskaa, kun poliisi pysäytti meidät.
Poliisi halusi minun valehtelevan miehestä.
Kieltäydyin puhumasta.
Mary tuomittiin New Orleansissa,
jossa hän on asunut valtaosan aikuisiästään -
erossa seitsemästä lapsestaan.
Jouduin unohtamaan sen maailman -
ja sulkemaan sen mielestäni,
jotta pystyin keskittymään vankilassa selviytymiseen.
Tuomionsa aikana Mary menetti paitsi itsetuntonsa,
myös yhteyden lapsiinsa. Se otti koville.
Varmasti.
Vankila epäinhimillisti, turrutti ja lannisti minut.
Aivoille tapahtuu jotain vankilassa.
Siellä ei pärjää, jos murehtii ulkomaailmaa.
Miksi minun on niin vaikea olla äiti lapsilleni,
kun he ovat kaikkeni ja rakastan heitä niin paljon?
Silti Maryn lapset ihailevat häntä yhä ja pitävät häntä sankarina.
Maryn on vaikea nähdä omaa ihmisarvoaan, varsinkaan äitinä.
Eikä!
- Nostan sen. - Kiitos.
Maryn ilmoitti mukaan hänen kumppaninsa. He tutustuivat Sister Heartsissa.
Mary auttaa muita selviytymään vankilatraumoistaan,
mutta kukaan ei auta häntä.
Hän työskentelee jatkuvasti.
Hän käyttää kaiken aikansa muiden elämänlaadun parantamiseen.
Sillä tapaa -
hän välttelee oman elämänlaatunsa parantamista.
Mary ei tunne itseään ohjelman ulkopuolella.
Hän on laiminlyönyt itsensä.
Hän välttelee aikuisia lapsiaan.
Hänen on luotava yhteys ennen kuin lisää aikaa kuluu hukkaan.
Mary on virallisesti vapaa nainen.
Hänen ruumiinsa onkin vapaa, mutta sydän ja mieli ovat yhä vankina.
Tosi surullista.
Edustan yhä vankilaa.
En halua enää edustaa vankilaa.
En ole enää ehdonalaisessa. Olen täysin vapaa.
Haluan muuttua. En vain tiedä, miten.
Tehtävämme on auttaa tätä sisarsydäntä vapauttamaan sielunsa!
Näin on, Mary!
PÄIVÄ 1
KAIKESSA VAPAUDESSANIKIN KOEN YHÄ OLEVANI VANKI. - PIPER KERMAN
- Onpa söpö. - Se on pinkki!
- Onhan luottokortti mukana, Tan? - Aina.
- Heipä hei. - Täällä on ihanaa.
- Mary! - Kappas teitä!
Miten voit, kaunotar?
Mary muistuttaa yhtä tätiäni. Häntä haluaa vain halata.
- Upeat kengät. - Mitä itselläsi onkaan!
Saat sovittaa näitä myöhemmin.
Hän huokuu lämpöä.
- Tässä on Anthony. - Ilmoitit Maryn mukaan.
Kerro, mitä tämä yritys tekee yhteisön hyväksi.
Kun ihmiset vapautuvat vankilasta eivätkä löydä töitä,
täältä he tietävät saavansa töitä. Tämä paikka on varta vasten heille.
Anthony oli koditon, kuten itsekin olin ollut.
Hän istui 18 vuotta. Hän oli tuuliajolla.
Vuodessa hän johti tätä yritystä. Hän tukee minua.
Kaikki elämässäni on toisin.
Minulla on toivoa ja itseluottamusta.
Teen jotain mullistavaa. Sanon sitä "vapauttamiseksi".
Voitko näyttää? Katsotaan.
Jos laitan kengän tähän...
Vankilassa tiedän, ettei kenkä kuulu siihen.
Jos siirrän sitä, voin joutua eristykseen.
En tiedä muusta.
Sister Heartsissa käsken Jonathania siirtämään kenkää.
Jonathan laittaa sen tähän. Häntä tämä paikka miellyttää enemmän.
Niin yksinkertaista vapauttaminen on.
Annatte ihmisille luvan ajatella taas itse.
Kaikki nämä esineet on laittanut esille joku hukassa ollut ihminen,
joka on toimintaterapiassa.
Ja miten hyvältä näyttääkään!
Jestas.
Pidän kirppareista.
Jopa naurettavista asioista. Joku on nekin joskus ostanut.
- Tykkäätkö? - Katso.
Löytyy vyölaukkuja, hattuja, huiveja, kenkiä, pikkurihkamaa.
- Olen kirpputorilla ihan kirppuna. - Tosi tyylikäs.
Jokaiselle on jotakin.
Sinä autat muita, joten me autamme nyt sinua.
- Mennään kotiisi. - Haluamme nähdä, missä asut.
Pidämme sinusta hyvää huolta.
Palaan ostamaan tämän vyölaukun.
- Heippa, kaikki! - Heippa.
Hienoa nähdä kotisi, Mary. Se saa nyt kyytiä.
Kotona ollaan.
Tämä on iso keittiö. Kattiloita piisaa. Lupaavaa.
Tämä on makuuhuone.
- Sänky on mukavan iso. - Se värisee.
Tervetuloa Mary Love -motelliin.
- Mene makuulle. Katsotaan, kun väriset. - En halua.
Laita Tannylle kunnon tärinät.
Onpa kiva.
Tykkään värinästä.
- Menkää te tutkimaan taloa, jään tähän. - Ota vastaan, kun tulen.
Näytän kylppärin.
- Hyvän kokoinen. - Niin onkin.
Täällä vain on paljon tavaraa.
Kaikki kotini tavarat ovat kirpparilta. Ihan kaikki.
Koti on pimeä. Kaikki verhot on vedetty alas.
Siellä on sotkuista.
- Melkoisesti tavaraa. - Täällä on paljon tavaraa.
Kun pääsin vankilasta, halusin vain hankkia tavaraa.
Vankilassa se oli kielletty.
Autamme sinua valitsemaan tavarat, joista oikeasti välität.
- Toisin sanoen karsitaan. - Selvä.
Jos veisit minut yhteen paikkaan kotonasi, mikä olisi suosikkisi?
Tämä on suosikkipaikkani talossa.
Niin hullulta kuin se kuulostaakin, tulen joskus iltaisin istumaan sohvalle -
katsomaan ikkunasta. Täällä kasvieni keskellä tunnen yhteyden luontoon,
kuin olisin yhteydessä Luojaani.
Sama Luoja, joka loi minut, loi nämä kasvit.
Se saa minut tuntemaan itseni ihmiseksi.
Oikein kaunista.
- Karamo on viherpeukalo. - Ihanko totta?
En ole.
Pois, pois, pois.
En edes tiedä, mikä tämä on.
Ei.
Haluan tietää enemmän elämästäsi ennen vankilaa.
Ennen vai? Minulla on kiinteistöjohtamisen tutkinto.
Ostin taloja pakkohuutokaupasta -
ja myin niitä yksinhuoltajaäideille ja eläkeläisille.
Olen myös seitsemän lapsen äiti. Kuusi poikaa ja yksi tyttö.
- Kerro heistä. - Tulin raskaaksi 16-vuotiaana.
Äiti patisti minut raskauden takia naimisiin.
Hän suorastaan pakotti minut miehen syliin.
En halunnut sitä.
Vartuin lasteni kanssa.
Tuo on esikoiseni. Hän oli paras kaikista.
Hän on näköjään kuollut.
Olitko vapaana, kun hän kuoli?
En.
Hän kuoli liikenneonnettomuudessa.
En päässyt hänen hautajaisiinsa,
enkä saanut koskaan hyvästellä.
Ikävä kuulla.
Se oli murtumispisteeni.
Hän oli ensimmäinen ihminen, joka rakasti minua oikeasti.
Millainen suhteesi muihin lapsiisi on?
He asuvat hajallaan.
En tiedä, mitä he ajattelevat minusta.
Koen syyllisyyttä.
Kuvittele olevasi lähes 13 vuotta sellaisessa paikassa,
jossa et saa koskea yhteenkään ihmiseen?
Pääsin ulos, ja yhtäkkiä parimetrinen poikani haluaa halata.
Se on liikaa.
Ette olleet yhteydessä 12 vuoteen.
Jotkut lapsistani eivät edes tiedä, mitä olen saavuttanut.
- Se satuttaa sinua. - Niin satuttaa.
TERVEYS ON RIKKAUS RAKASTA KOTIASI
- Milloin viimeksi kokkasit muille? - Ennen koronaa.
Pakastimessasi on paljon eri proteiineja.
Minulla on seitsemän lasta. Totuin tekemään paljon ruokaa.
- Kuinka usein kokkaat heille? - Se oli ennen. Tapa jäi.
Laitoin kaiken harmaaseen kattilaan. Lihan, perunat, riisin ja vihannekset.
Yhteen kattilaan.
Näin on, mutta nyt se on harvinaista.
Pidän ruoanlaitosta.
Kun tulen kotiin 12 - 14 tuntisen päivän jälkeen,
syön vain maapähkinävoihilloleivän, menen makkariin tai tietokoneelle.
Ei niissä leivissä mitään pahaa ole,
mutta entä jos haluat kotiruokaa, eikä sinulla ole aikaa kokata?
Oletko kuullut meal preppauksesta? Ideana on tehdä suuri määrä ruokaa,
purkittaa, nimetä ja pakastaa se.
- Nekö pakastetaan? - Ilman muuta.
Kotisi on nyt New Orleansissa. Oletko syönyt paikallista?
En edes gumboa. En kokeile uusia asioita.
Pitäisin tätä. Se on kaunis.
- Katso, miten kaunis se on. - Täällä on hyvää kamaa.
Pidän hiushuivista.
- Tein sen itse. - Teitkö? Sinäkö tuon ompelit?
- Näytän miten upea... - Se sopii asuni kanssa!
Katsohan sinua.
- Eikö olekin upea? - Mary!
Se on upea.
Old schoolia. Kuntopyörä sen olla pitää.
Nopeammin.
Seepraa, mutta kylppäriin.
Kauanko olet kasvattanut rastoja?
Noin 12 vuotta.
Katsotaan, kuinka pitkät ne ovat. Emme ole vielä nähneet.
Melkoisesti tukkaa. Polviisi asti.
Rastat voisi heittää jokeen jollekin pelastusköydeksi.
Siinä vasta pitkät rastat.
Sinulla oli ne koko ajan vankilassa ja siitä lähtien.
Rastat lusivat menneessä.
Oletko halunnut testata mitään uutta hiustyyliä?
Otin rastat turvallisuussyistä.
Rastat pitivät minut turvassa.
Vankilassa hiuksiin tartutaan. Siten saadaan ote koko kropasta.
Letitin hiukseni, jotta ne eivät olisi pitkät eivätkä vapaana.
Rastat vain kasvoivat.
Se oli kirjaimellisesti suojaava tyyli.
Se ei ollut tyyli. En halunnut näitä.
Kaipaat ehkä vähän muutosta?
Ehkä pikkuisen.
Tämä on tietokonehiiri. En ole nähnytkään aikoihin.
- Mikä tämä on, Antoni? - Se on...
Se on itsetyydytyslelu.
Mikä lie se onkaan?
Millaisissa vaatteissa viihdyt?
Minulla on tämä mekko.
Pidin tällaisia ennen vankilaan menoa.
Tunsin itseni naiselliseksi.
Olen tosikko, enkä mikään vitsiniekka.
Etkö? Vaikutat hauskalta.
- En ole. - Etkö?
- Oletko pitänyt sitä? Hintalappu on kiinni. - Minun pitää pudottaa pari kiloa.
Pengoin kaappiasi. Mikä tämä on?
Tämä ei ole yhtään sinun tyyliäsi.
Kaapissa on mitä sattuu.
Siellä on tuhat henkilöä, joista korkeintaan kaksi on Mary.
Loput ovat joku muu nainen.
Itseäni se kiusaisi joka aamu. Miten päätän, kuka haluan olla?
Sadassakaan vuodessa et ehtisi pitää kaikkea.
Se aiheuttaakin päänvaivaa.
Univormu helpottaa elämääni.
Mihin tarkoitukseen nämä kaikki vaatteet sitten ovat?
Haluan olla kaunis taas.
Milloin viimeksi tunsit olosi kauniiksi?
Menin naimisiin 16-vuotiaana.
Muistan kerran, kun mieheni vei minut juhliin -
ja äitini teki kauniin, pitkän ja hulmuavan mekon.
Tiukka vyötärö ja leveni alaspäin.
Minkä värinen se oli?
Punainen. Se on lempivärini.
Tunsin olevani maailman kaunein nainen.
Yritän saada sinut tuntemaan niin taas.
Meidän pitää opetella karsimaan.
Hankkiudumme eroon asioista, jotka eivät toimi,
ja pidämme ne, jotka toimivat. Se tehdään.
Oliko tämä aamiainen? Vai oliko tämä...
Pari päivää vanha lounas suolakurkuista päätellen.
Niin olikin.
Siltä varalta, ettei vankilassa annettu ruokaa,
minulla piti olla ruokaa jemmassa.
Minun on vaikea heittää ruokaa pois.
Kysyn tätä uteliaisuudesta, en tuomitakseni.
Miksi haluat jäädä tänne New Orleansiin?
Jumala ei olisi pannut minua tälle vuorelle,
ellei hän haluaisi minun näyttävän ihmisille, että asiat voivat muuttua.
Jäin tänne, koska minut istutettiin tänne.
Olin vankilassa, missä näin valtavasti kärsimystä.
Lupasin muille, että vapauduttuaan heillä olisi paikka luonani.
Lupasin auttaa hankkimaan vaatteita ja ruokaa.
Tunnen surun hänen sydämessään.
Hän yrittää vain auttaa muita parhaansa mukaan.
Hänen kertomastaan käy selväksi,
ettei hänellä ole ollut tilaisuutta mennä eteenpäin.
Siinä tulemme hätiin.
Olet antanut paljon. Tällä viikolla me annamme sinulle.
Sinulle.
Opetat muille, miten löytää itsensä ja elämänsä uudelleen.
Autamme sinua löytämään itsesi ja elämäsi uudelleen.
On sinun vuorosi.
- Miltä kuulostaa? Et tee niin joka päivä. - Ihanalta.
- Aloitetaan viikko. - Kolme, kaksi, yksi...
Vitsi. Menemme ulos.
Hyvä, että Mary avautuu. Hän haluaa luoda yhteyden perheeseensä.
Minun pitää selvittää, mitä Maryn menneisyydessä tapahtui.
Se on avain paremman tulevaisuuden luomiseen.
Hän hankki rastat suojaksi eikä ilmaistakseen itseään.
Annan hänelle tarvittavat resurssit,
jotta hän voi ilmaista itseään.
Mary on valmis mihin? Uuteen lukuun.
Herätän tämän tilan henkiin.
Nyt se tuntuu synkältä selliltä.
Teen siitä täyden vastakohdan.
Mary opettaa työntekijöitään oma-aloitteisuuteen.
Hänen pitää soveltaa samaa tarmoa itseensä.
Aloitamme pienestä.
Haluan elvyttää kokkaamisen ilon.
Hän on jumissa Sister Heartsin univormussa -
ja ennen sitä vankilaunivormussa.
Haluan muistuttaa häntä siitä, että hän on yhä ihminen ja nainen -
ja että hän saa yhä kokea olevansa kaunis.
PÄIVÄ 2
- SISÄINEN SADE SAA SYDÄMEN KUKKIMAAN. - MUSLIM SMILES
- Hienoa, että olet lempivärissäsi. - Kiitos.
Se on iloinen väri.
- Tästä tulee lystiä. - Älä muuta sano.
- Mitä sanot shoppailusta? - Olen innoissani.
Sanoit tykkääväsi väreistä. Täällä niitä piisaa.
Hän ei saanut leikkiä väreillä yli vuosikymmeneen.
West London Boutique on täynnä värejä ja ilottelua.
Esittelen eri mahdollisuuksia.
Olet hamstraaja.
Tiedät sen takuulla itsekin.
Se koskee lähinnä kaappiasi.
Näytän, että voit karsia muutamaan vaatteeseen,
joissa tunnet olosi kauniiksi,
sen sijaan, että häkellyt vaatepaljouden edessä.
Pidit vartalonmyötäisestä yläosasta ja levenevästä helmasta.
Näytän siitä eri versioita.
Emme hae tällaista muotoa.
Se tuntuu vähän prinsessamaiselta, ja sinä olet nainen.
Lisäksi haluan, että olosi on kevyt ja ilmava.
- Täällä on kuuma. Olet varmaan tottunut. - En.
Kuka olisi tottunut kuumuuteen? On kamalan kuuma.
- Eikö olekin nätti? - Kiva.
Tämä on ylellinen.
Haluan hulmuavia vaatteita, jotka liikkuvat kävellessäsi.
Vaikutat taivaalliselta.
Yhdistämme sen mekkojen kanssa. Kerrostetaan asioita.
- Hyvänen aika! - Olet haltioissasi.
- Laitanko tämän päälleni? - Kyllä.
Ilmoita, jos tarvitset jotain. Sovitetaan sitä.
Selvä.
- Mary, oletko valmis? - Olen.
Voi hyvänen aika.
Tämä on kuninkaallinen. Tämä kuvaa minua täysin.
- Oikeasti? - Tämä on minun tyyliseni.
Siitä puuttuu yksi asia, uudet lasit.
Halusin sille elegantin silauksen.
- Paljon parempi. - Voi jestas.
Olemme kiristäneet vyötärösi vyöllä.
Se korostaa kauneimpia puoliasi.
Oloni on seksikäs. Näin on.
Näytätkin seksikkäältä!
Hän ei selvästikään ole nähnyt itseään näin pitkään aikaan.
- Haluatko jatkaa tällä linjalla? - Haluan.
Loistavaa.
Haluan säilyttää Maryn olemuksen.
Tässä asussa Mary vain on ylevämpi ja hienostuneempi.
Mary! Tiedän, että korot ovat korkeat.
En olisi ajatellut punaisia kenkiä.
Farkut ja t-paita sopivat töihin, mutta tämä on tyylisi.
Tunnen oloni voimakkaaksi näissä vaatteissa.
Vaatteet puristavat oikeista paikoista. Tyyli ei ole rietas.
- Se on hyvän maun mukainen. - Hienostunut.
On hyvä, että olet säästeliäs.
Aina silloin tällöin -
on kuitenkin tärkeä tulla tällaiseen putiikkiin kohottamaan itsetuntoaan.
- Otan sen asialistalle. - Hyvä.
Sinun jälkeesi.
Tämä on ravintola.
Paikka tunnetaan kreoliruoasta.
Cajunkeittiö on maalaisruokaa, kreolikeittiö on kaupunkiruokaa.
Kaupunkilaisilla on yleensä saatavilla mereneläviä.
Cajun, maaseutu.
- Aivan, ja kreoli? - Kaupunki. Asia selvä.
Päätit asettua Louisianaan.
Koska olet yhden kattilan kuningatar,
halusin koota ainesosat yhteen ja tehdä katkarapu-étoufféeta.
- Teenkö étoufféeta? - Teet.
- Tehdään étoufféeta. - Teemme sen yhdessä.
- Oletko koskaan syönyt sitä? Etkö? - En.
Jos ehdit yhtenä päivänä tehdä ison erän,
voit laittaa ruoan suljettuihin astioihin ja pakastaa.
Töiden jälkeen sinulla on kotitekoista ruokaa.
Täälläpäin kaikki syödään riisin kanssa.
- Tuleeko tähänkin riisiä? - Älä huoli, tulee.
Menet asioiden edelle.
- Oletko valmis aloittamaan? - Olen.
Valmistamme perustan.
Neljä osaa sipulia, yksi osa paprikaa ja yksi selleriä.
Kaunista.
Hienoa. Alan pilkkoa valkosipulia.
Painan niitä vähän ja pidän kiinni sormet koukussa.
Kiitos, Mary. Sinulla on äidinvaisto.
Mitä teit mieluiten lapsillesi?
- Chiliä. - Mitä siihen tuli?
Kaikkea tulista. Ohiossa on kylmä.
Chilin ansiosta lapseni eivät vilustuneet.
Käytämme samankaltaisia elementtejä. Paprikaa potkuksi.
Oreganoa, timjamia, valkosipulijauhetta, sipulijauhetta, valko- ja mustapippuria.
- Teemmekö sen itse? - Sen voi ostaa valmiina tai tehdä itse.
- Tykkään tehdä itse. - Peruskreolimausteseos.
Laitetaan vähän voita kattilaan.
Laitetaan koko mausteseos sekaan. Hyvä.
Haistan sen.
Lisään valkosipulin.
Sitten lisään tulisen kastikkeen.
Vähän valkoviiniä.
Mikä aromi!
Sitten tomaatit.
Tuoksuu hyvältä.
Näytän, miten se saostetaan.
Tämä lisätään sakeuttamisaineeksi. Katkarapukuutio tähän pieneen kannuun.
Lisään jauhot.
Näin puolalainen äitini teki tämän.
Sitten se kaadetaan sekaan.
Upea tuoksu, ja näyttää upealta.
Sen tekoon ei mene paljoa aikaakaan.
Ei oikeastaan.
Katkarapukuutio paksuuntuu haihtuessa.
Tässä on myös persiljanlehtiä.
- Tykkäät mausteista. Laitetaanko cayennea? - Laitetaan.
Hienoa. Sinä päätät. Olet pomo.
Mitä?
- Onko hyvä? - Olen puolalainen. Siitä tulee tulista.
- Tämä on mahtavaa, tosi terapeuttista. - Totisesti.
Tämä étouffée ei poista kamalia kokemuksiasi,
mutta se on työkalu.
Aina kun alkaa ahdistaa,
tule keittiöön tekemään jotain itsellesi.
Minulle tämäkin on vapauttamista.
Se palauttaa mieleeni jotain, jonka olin unohtanut.
Kun katson kattilaa, tunnen sisäistä riemua.
Teet paljon muiden puolesta.
Sinun on tärkeä tehdä tätä myös itsesi hyväksi.
En olisi ajatellut sitä, koska kyse on minusta.
- Et automaattisesti ajattele itseäsi. - En.
On eri asia avata keksipaketti ja syödä se täyttääkseen päivän kalorit -
kuin ravita itseään itsetekoisella ruoalla.
Niin sanoo itselleen, että on sen ajan ja vaivan arvoinen,
kun ruokkii itseään hyvillä sapuskoilla.
Itsestään huolehtiminen on tärkeä osa parantumista.
Kuka on näyttänyt minulle mallia?
- En tiedä. - Ei kukaan.
Nyt osaan tehdä tätä itse.
Minusta tulee New Orleansin paras katkarapu-étoufféen tekijä.
Näin on.
Olen kuorinut kauniita katkarapuja.
Nämä ovat valmiita kattilaan.
Étouffée tulee ranskan sanasta "tukahduttaa" tai "tukehduttaa".
Tukahdutetaan katkaravut.
Hella on pienellä. Kun ne ovat vaaleanpunaisia, ne ovat valmiita.
Katsohan tätä katkarapu-étoufféeta.
Keitin keskipitkäjyväistä riisiä.
Vähän voita sekaan. Étouffée tulee riisin ympärille.
Kaikki tulee kauniin riisisaarekkeen ympärille.
Kas noin.
Tunnen olevani gourmet-kokki.
- Koska olet. - Jopas jotakin.
Kaunista. Tosi kaunista.
- Otatko sitruunaa? - Otan.
Se raikastaa makuja.
Sitten koristellaan.
- Maistetaanko? - Maistetaan.
Onpa hyvää.
Aika tulista.
Herkullista. Sinä osaat hommasi.
Tämä valmistuu nopeammin kuin ripeästi.
- Tiedät, miten nopea ripeä on. - Ripeä.
Niin nopeasti valmistan tätä. Nopeammin kuin ripeästi.
Mahtavaa. Kreoliruokaa.
PÄIVÄ 3
HÄPEÄ VIE ROHKEUDEN JA SAA MEIDÄT PERÄÄNTYMÄÄN. - BRENÉ BROWN
Näytän Marylle tämän albumin.
Se muistuttaa häntä siitä, kuka hän oli ennen vankilaa.
Jotta voin auttaa häntä, minun on selvitettävä, kuka hän oli.
Kiva päästä viettämään aikaa yhdessä.
- Oli ilo tutustua sinuun paremmin. - Samoin.
Puhuit vankilakokemuksistasi -
ja muiden auttamisesta sen jälkeen, mikä on tärkeää,
mutta yksi asia pisti korvaani.
Kerroit menettäneesi äidinvaiston.
Ymmärrän, mutta haluan tutustua Maryyn ennen vankilaa.
Menit naimisiin 16-vuotiaana. Haluan tietää siitä lisää.
Kun tulin raskaaksi 16-vuotiaana,
tunsin häpeää, syyllisyyttä ja mitä nyt 16-vuotiaana tunnetaan.
Olin vihainen vauvan isälle, enkä rakastanut häntä.
Opin kunnioittamaan häntä, koska hän oli vanhempi.
En kuitenkaan tuntenut tai rakastanut häntä.
Hän oli ensimmäinen, jonka kanssa olin ollut.
Hän oli hyvin varakkaasta perheestä.
Näin jälkeenpäin ajateltuna minua kohdeltiin kuin omaisuutta.
Perheeni sai lahjoja ja rahaa.
Kuka sitten suojeli sinua?
Ei kukaan.
Kun kuulen historiastasi, ymmärrän, mistä häpeäsi juontaa.
Pieni tyttö ei saanut ansaitsemaansa rakkautta.
En varttunut rakkauden ja hoivan keskellä.
En osannut antaakaan niitä.
Minusta on tärkeä ymmärtää,
että kun puhumme vanhemmuuden matkasta,
on aina muistettava, keitä me olemme ihmisinä.
En yritä vähätellä vankilakokemustasi.
Traumasi kuitenkin juontavat sitä edeltävästä ajasta.
Jotkin asiat saivat sinut tekemään valintoja.
Kun pengoin kotiasi, löysin tämän.
Se lähetettiin sinulle vankilaan.
Tämä on viimeinen kirje, jonka sain pojaltani.
Voitko lukea sen?
"Hei, minä tässä,
ykköslapsesi.
Sain Koraanin, jonka lähetit.
Kun olin nuorempi,
minulta kysyttiin usein, mihin uskon, mihin uskontoon.
Vastasin, että äitiini.
Joskus katson taaksepäin ja mietin, millaista sinulla oli kasvattaa meitä.
Se oli taatusti rankkaa.
Yhdessä kirjeessäsi sanoit, että opetit meidät vain taistelemaan.
Entä rakkaus?
Se on ainoa asia, jota en ole koskaan ymmärtänyt,
rakkaus ja tunteet.
Äiti, teit parhaasi.
Se on aina ollut hyvää minulle."
Viisi päivää ennen kuolemaansa.
Hän myönsi, että opetit häntä taistelemaan ja selviytymään.
Jouduit taistelemaan itse.
Hän sanoi, ettei osannut rakastaa.
Osasitko rakastaa lapsiasi?
En.
Et saanut rakkautta,
ja yhtäkkiä sinulla oli seitsemän lasta, joita olisi pitänyt rakastaa.
Miten opettaa jotain, jota ei osaa tehdä itse?
En osaa rakastaa heitä nykyään sitäkään vähää.
Se lienee syynä siihen, etten halunnut palata.
En osannut olla äiti.
Puhut ensimmäistä kertaa rehellisesti suhteenne välttelystä.
Mitä enemmän välttelee jotain, joka pitää kohdata,
sitä suuremmaksi häpeä mielessä kasvaa.
Häpeä estää sinua olemasta lastesi kanssa.
Se estää sinua tarjoamasta heille tukea.
Mitä mietit?
Haluaisin pidellä häntä.
Lastasi.
Hän ottaa minuun yhteyttä kaiken aikaa.
Hän hakee minulta rakkautta.
Kas niin.
En pidä tekosyistä enkä yritäkään selitellä.
- En vain tiennyt paremmasta. - Tuo ei ole tekosyy.
Minun on kerrottava lapsilleni, miten pahoillani olen.
Kun voit antaa itsellesi anteeksi ja sitten pyytää heiltä anteeksiantoa,
se poistaa häpeän.
Ansaitset sen.
Sitäkin enemmän lapsesi ansaitsevat sen.
- Ja lapsenlapseni. - Aivan.
Sano itsellesi joka aamu, ettet tiennyt, mitä teit.
Nyt tiedät. Kerro lapsillesi, että rakastat heitä.
Tee heidän eteensä kaikki se, mitä et ennen osannut.
Sen kierteen voi katkaista.
- Tiedät, että katkaisenkin. - Tiedän, jos sinua yhtään tunnen.
Kiitos paljon, Karamo.
- Hienoa. - Minä kuuntelen.
Opetan Marylle harkitsevuutta sen suhteen, mitä hamuta ympärilleen.
Kasvit ovat tärkeä osa kotia.
Ne hengittävät elämää ympärille ja niitä myös hoidetaan.
Tosi nätti.
- Katso tätä upeaa tilaa. - Onpa hienoa.
Vihreä rauhoittaa.
Mary on kaunis ulkoisesti ja sisäisesti.
Hän ei kuitenkaan koe olevansa kaunis.
- Oletko omistaja? - Tässä on ihana Mary.
Meidät toivotetaan tervetulleeksi salonkiin.
Olen odottanut.
Me kaikki olemme odottaneet.
Haluan kannustaa Marya.
Sinulla on ollut nämä upeat rastat...
12 vuotta. Pitkään.
Sanoit olevasi valmis tyylisi uudistamiseen.
- Onko niin? - On.
Tukka edustaa vanhaa ja vahvaa minua.
Nyt oloni on kevyt ja ilmava. Voin vain olla.
Sinulta on riistetty se ilo, että pääset leikkimään hiuksillasi.
Niin on.
Anna kätesi.
Olen ylpeä sinusta.
Kaikki koettelemuksesi ja kaikki, mikä ei enää palvele sinua,
päästä niistä irti.
Hengitämme ne tänään ulos.
Kävelet täältä ulos eri naisena.
Sehän passaa.
Supermallituokio alkakoon!
Hauskaa. Se on menoa nyt.
- Olen Quentin. - Quentin on lahjakas kampaaja.
- Hienoa päästä mukaan. - Kiitos.
En piilottele enää rastojen alla.
- Oletko valmis? - Olen.
- Tästä lähtee. - Olen vapaa.
Olen vapaa.
Hiukset uhkuvat rakkautta.
Käteni pärisee, kun pitelen sitä.
Menemme uudelle matkalle.
Irtaudutaan huonoista puolistamme.
- Selvitetään hiukset. - Aletaanko selvittää?
Aletaan.
Pahus.
- Hullu kampa! - Särkylääkettä?
Ei vielä.
Hakekaa naiselle särkylääkettä.
Voi luoja, käteni. Yritän liikuttaa sormia, ja se on näin...
Pidän tästä väristä.
Pitäisin sen luonnollisena.
Kesti 65 vuotta saada tämä harmaa.
- Meidän pitäisi vaalia sitä. - Siltä minusta tuntuu.
Vaalitaan sitä. Hyvä idea.
Hitto, Mary-mäyränen.
- Siinä se! - Se oli viimeinen.
Hyvää työtä, tiimi.
Ennätysajassa!
Tiedätkö, Mary? Mahtava juttu.
- Ryhmähali. Teimme sen. Kaikki tänne. - Hiukseni ovat märät.
Ei se mitään.
Teimme sen.
Onpa paksu tukka.
Se on upea. Oikeasti.
Haluan samaa kamaa, mitä vedätkään.
- Aletaan kieritellä. - Aletaan.
- Sinä ihan hehkut. - Todella.
- Oletko valmis näkemään uuden Maren? - Olen valmis.
Voi hyvänen aika.
Jopas jotakin. Eikö olekin kaunis?
Eikö olekin nätti?
Onpa söpö.
Kauniit ja upeat hiukset.
Tämä on vain... Tämä kiilto.
Nämä ovat upeat.
Tosi söpöä.
Miltä ne tuntuvat?
Ne tuntuvat upealta.
- Näytän viisaalta. - Olet ansainnut sen.
Olen ansainnut tämän.
- Olet kaunis. - Kiitos.
PÄIVÄ 4
OLEN TAVANNUT ITSENI JA AION PITÄÄ HÄNESTÄ HUOLTA. - GLENNON DOYLE
He tulivat.
He ovat täällä!
Jännää nähdä hänet.
- Jestas. - Mitä?
Näyttää upealta.
Näytät upealta! Hei, Mary.
Eikö olekin hyvä?
Tiedätkö, keneltä näytät? Diana Rossilta.
- Totta. - Niin näytät.
- Tästä lähtee. - Oletko valmis?
Joku saa ottaa kädestäni kiinni.
- Mentiin. - Olen valmis.
Voi hyvänen aika.
Kuka täällä asuu? Sinä.
- Tämä ei ole kotini. - Kyllä on. Tämä on kotisi.
Täällä on raikasta, uutta, rauhoittavaa ja rauhallista.
Bobby.
Maryn aiemmat värivalinnat juontuivat siitä,
ettei värejä sallittu vankilassa.
Tummien ja masentavien seinien sijaan kirkastin koko tilaa.
Koristeet tuovat värikkyyttä.
- Kaikki seinät on maalattu! - Niin on.
- Huone on kirkas ja iloinen. - Kappas!
Äidin pikkuinen.
Tämä on uskomatonta. Hyvänen aika.
- Tämä maa ei ole tähän valmis. - Ei niin.
Maan pitää nähdä tuo kattolista, koska se on siisti.
Kaunista.
Voi luoja.
Mikä kylppäri.
Järjestetty ja siisti. Kaikilla asioilla on tarkoitus.
- Lattiakin on uusi! - Mikä lattia.
Tämä on enemmän kuin mitä minulla on koskaan ollut.
En pelkistänyt liikaa, koska tykkäät tavarasta.
Täällä sitä on, mutta kaikella on tarkoituksensa.
Kaunista. Kiitos paljon.
Kappas, tiskikone!
- Nyt pitää rauhoittua. - Eikä pidä.
Sen kuin huudat tiskikoneelle!
Hyvänen aika.
Katkarapu-étouffée.
Säilön ruokaa.
Pitkän päivän jälkeen -
maapähkinävoihilloleipä vai katkarapu-étoufféeta?
Kun lähdemme ja jäät tänne kaikkine tunteinesi,
sinun on hyvä tehdä jotain meditatiivista.
Voit tehdä katkarapu-étoufféeta ja miettiä viikkoa.
Voit pyhittää hetken itsellesi.
Tiedän, miltä minusta tuntui ravintolassa, kun kokkasimme tätä.
Kokkasimme trauman yli. Se muutti minua.
- Se ei ratkaise kaikkea heti. Se on väline. - Trauman yli kokkaaminen.
Näin on.
En malta odottaa kaiken kauniin esittelemistä.
Korut ovat enimmäkseen sinun.
Vaikka vain pinoaisit rannerenkaat, ne täydentävät asuja kauniisti.
Tämä vaate on minulle tärkein.
Mainitsit, että sinulla oli punainen mekko nuorena.
Tämä on sen moderni versio.
Tuntisitpa itsesi yhtä upeaksi kuin silloin.
Kaapissasi oli paljon afrikkalaisia vaatteita.
Sen mukaisesti valitsin rohkeita kuoseja.
- Valmiina? Puen sinut uuteen uskoon. - Kyllä.
- Oletteko valmiina, lapsoset? - Ollaan.
Maryseni, liity seuraamme.
Ihan mahtava.
Mare!
- Voi luoja. - Mary!
Kyllä kelpaa!
Tämä on äärimmäinen muodonmuutos.
Kaapissa oli upeita kankaita.
Nykyaikaistimme kuoseja.
- Hän näyttää todella kuninkaalliselta. - Katsokaa, miten hän seisoo.
Vaikka tämä on hyvin tyylikäs, naisellinen ja kuninkaallinen,
tunnen itseni voimakkaaksi.
Viimeisten 12,5 vuoden ajan minun on pitänyt pysyä huomaamattomana.
- Vaiennettuna. - Juuri niin.
"Mitä siinä kyyläät, vanki?" Pidin matalaa profiilia.
Sinua minä kyylään -
ja kihisen kuumana.
Hyvä, Mary.
- Seuraava lookki. - Palaamme pian.
Tule hiljaa sisään. Emme halua hänen tietävän, että olet täällä.
- Hei, kaikki. - Hei, Anthony.
Istu alas.
Aavistin, että kolautat pään.
No niin, lapset. Upea Mary.
Tämä on kaunis.
Onpa hän upea!
- Hän näyttää kauniilta. - Eikö näytä?
Varsinainen kaunotar.
Näytät upealta, kauniilta. Mikä hymy.
Hänen silmänsä hymyilevät.
Tunnen oloni kauniiksi.
Silmät säihkyvät. Nuorenit vuosia.
En ole nähnyt sinua näin kainona ja ujona. Kuka oikein olet?
Sanos muuta.
Miten menee? Olen Karamo. Mukava tavata.
- Rakastamme Marya. - Upea ilmestys.
- Eikö olekin? - On.
Haen äitinne yllätystä varten.
Nähdään pian.
- Sydämeni hakkaa. - Miksi?
- Jännittääkö? - Jännittää.
- Meillä on vielä yksi yllätys. Tulkaa. - Ulosko?
No niin.
Mitkä korkkarit.
- Hyvänen aika. - Eikä!
- Ketkäs siinä! - Kuka kumma?
Menen ensimmäisenä.
- Hei. - Kengät!
Näytät tosi nätiltä.
Pidän kengistäsi, Mary-mummo.
Kiitos.
Onko tässä poikasi ja tyttäresi?
- On. - Ovatpa he isoja.
Mary on antanut anteeksi itselleen ja nyt hän voi pyytää anteeksi lapsiltaan.
En olekaan ryhmähalannut äitiä.
On aika toimia, jotta hän voi parantaa perheensä -
ja luoda vahvan ja elävän perinnön.
Olen syntynyt uusiksi tällä viikolla.
En sano, että vanha Mary olisi kuollut. Hän on yhä läsnä,
mutta olen halannut enemmän tällä viikolla -
kuin viimeisen 20 vuoden aikana.
Olette avanneet sieluni.
Olette antaneet minulle ja läheisilleni uuden mahdollisuuden.
- Olette muuttaneet elämäni. Kiitos siitä. - Kiitos.
Katkarapu-étoufféeni.
- Siitä puheen ollen... - Olet ihana.
Pitäkää hauskaa.
Näkemiin.
Kiitos paljon.
Heippa.
Fab Five.
Mennäänkö sisään?
Tervetuloa kotiini.
Hyvänen aika.
Onpa kaunista.
Täällä on ihan mieletöntä, kaunista.
- Katsokaa näitä kenkiä. - Sitä minäkin!
Istukaa hetkeksi. Haluan sanoa jotain.
Opin tällä viikolla paljon itsestäni.
Luin Juniorin viimeisen kirjeen.
Hän sanoi, etten opettanut hänelle rakkautta enkä tunteita.
Tarvitsitte minulta rakkautta.
En osannut antaa sitä teille.
En osannut rakastaa.
- En osannut. - Se on ratkaisevaa.
Eristäydyin. Kun pääsin vankilasta,
minusta tuntui, että häpeäisitte minua, koska olin ollut vankilassa.
Niinpä pysyin poissa.
Olen pahoillani, etten osannut antaa teille rakkautta -
enkä osannut näyttää, mitä rakkaus on.
Meidän on katkaistava se kierre.
Se pitää katkaista.
Arvostan sitä, että puhut avoimesti.
Se on hyvä ensimmäinen askel.
Kokoonnutaan kaikki yhteen ja laitetaan tämä taakse.
Aletaan liikkua myönteiseen suuntaan.
- Olen ollut ylpeä sinusta koko ajan. - Kiitos.
Ihailen sitä, miten olet työstänyt itseäsi.
Tämä on vasta alkua...
- Kiitos. Rakastan teitä. - Ja minä sinua.
- Olen tosi ylpeä sinusta. - Niin minäkin.
Toivottavasti tämä ei ole viimeinen vierailunne.
Ei missään nimessä.
- Ihanaa nähdä vauva. - Käsittelen tunteitani myöhemmin.
- Oletteko syöneet katkarapu-étoufféeta? - En ole.
Mennään syömään.
Tämä tuoksu.
Sehän meni hyvin.
Syömme katkarapu-étoufféeta.
Tosi herkullista.
Hyvää.
Paljon aikaa meni hukkaan.
Menneisyyteen on helppo jumiutua.
Mary ei kuitenkaan vaikuta yhtään katkeralta.
Hän on innoissaan nykyisyydestä ja toiveikas tulevasta.
Voisimme oppia häneltä.
Ei mitään rytmitajua.
Mary näyttää, etteivät traumat määrittele meitä.
Kaikesta huolimatta pystymme parantumaan, rakastamaan, iloitsemaan ja yhdistymään.
Siitä elämässä on kyse.
NARINATEKNIIKKA
Aiheuttaako narina marinaa?
Älä polta päreitä, hanki oliiviöljyä.
Niin ihanaa ilman narinaa.
Tekstitys: Tiina Valjanen