Kan vi kle oss som Spice World når vi ligger på lur?
- Jeg får åpenbart Union Jack. - Nei!
Jeg skal være Baby.
- Bunton er søtest. Du er søt og blond... - "Mamma er min beste venn."
Gjør det. Jeg tror jeg velger Posh. Nei. Antoni, er du henne?
Tan er åpenbart Posh.
Da blir vel Antoni Ginger? Han er løsaktig, sexy, nydelig...
FØRSTE DAG
EN HAGE REFLEKTERER DEG, DET ER DITT MERKE PÅ VERDEN.
- Hei, tullinger? - Ja?
- Vil dere vite hvem det er? - Ja!
- Ukens helt er Michael Richard. - Ja.
Han er en 31 år gammel bonde som driver Recirculating Farms
i Central City i New Orleans.
Hei. Står til?
De hjelper ungdom og familier ved å tilby grønnsaker, kurs og aktiviteter.
- Jøss. - De jobber mot sult!
Jeg hadde lite mat i oppveksten. Jeg ønsker ikke det for andre.
De har vært uten frukt.
Klisje, men jeg vil endre det for andre. Jeg godtar ikke noe annet.
Bruk saksen. Fjern alt sammen.
Mange ting fikk meg til å dyrke mat. Det er kunstnerisk og kreativt.
Det er også svært helbredende. Jeg elsker å ha hendene i jorda.
Han føler han ikke er verdt tid,
og føler seg dømt når han prater om jordbruk og dyrking.
Folk sier: "Hvorfor er Michael skitten?" Fordi jeg jobber så hardt.
Han og forloveden bor i en tomannsbolig.
Michael har likt planter og jordbruk så lenge jeg har kjent ham.
Han leker alltid med jord.
Det føles som hjemmet vårt...
FORLOVEDE
...er en del av gården.
Pappa sa: "Gud skapte jord, det er ufarlig."
Pappaen din er gal.
Det er viktig for Michael å gjøre fersk og sunn mat tilgjengelig.
Men han er sitt eget største hinder.
SJEF/ NOMINERER
Michael slet med identitet og egen verdi.
Foreldrene var kreolske. Begge var halvt svart og urinnvåner.
Han følte seg aldri svart nok for familie eller hvit nok for hvite venner.
Det er vanlig blant de med mangfoldig bakgrunn.
Han måtte bli voksen fort og slutte på highschool
for å forsørge familien.
Stakkars gutt.
Oppveksten min var vanskelig.
Jeg overvant hinder de fleste slipper, men jeg vil tro mer på meg selv.
Det blir bedre. Jeg er spent.
Marianne, Michaels sjef og mentor, vil han skal lykkes i alt.
Men først vil hun vi skal vise at han fortjener respekt.
Michael er byens kommende stjerne. Folk tiltrekkes av ham.
Han kan gjøre hva han vil, men han vet det ikke selv ennå.
Gården har sin årlige innsamling denne uka.
Hun forventer at han er gårdens ansikt utad
og arrangementets taler, og de trenger midler.
Ja, det må regne lapper.
Nei?
- Jeg tenkte på hagearbeid... - Det var første utkast.
Jeg synes det var gøy.
La oss hjelpe den urbane bonden finne sin indre sjarmør.
Ja!
Det krever spirit fingers.
FELLES GÅRD
- Vi må dytte bort tekningsmaterialet. - Herlighet! Se på de små barna.
- Lag et pent, rent hull. - Underviser han barn?
Vi bruker potten sånn og griper den her.
- Hallo. - Hallo.
- Herregud. - Hei!
Hallo! Jeg heter Tan. Hyggelig å treffe deg.
- Hei! - Hyggelig.
- Hei. Hyggelig. - Utrolig.
Er han ikke søt på den urbane gården med alle barna
han underviser om planting?
Jeg må være en av dem, for jeg vet ikke noe.
Er alt spiselig her?
Er det ikke spiselig,
er det nyttig for jorda eller økosystemet vi skaper.
Jeg visste ikke frukt og grønt hadde blomster.
- De er så pene. - Ja, veldig pene.
Visste du at frukt og grønt har blomster? De er blomster i begynnelsen.
Vil du få homofile til å like hagearbeid? Bare si at blomster er involvert.
Det virket for meg.
Beklager forstyrrelsen. Velkommen.
- Hei. - Hei!
Marianne. Jeg nominerte Michael.
- Du er mentoren! - Jeg er så glad dere er her.
- Hva mangler som vi kan hjelpe med? - Michael er fantastisk på nesten alt.
Han er bare klar for neste steg mot administrasjon og regelverk.
- Jeg vil høre Michael si det. Er du klar? - Veldig nervøs, men spent.
Ikke vær det. Vi er ikke så voldsomme som vi virker.
Nei, vi er det. Du burde være nervøs.
Den ene siden er gård, den andre er hage.
Dette er gårdsiden hvor vi prøver å dyrke så mye mat vi kan.
Sommeren er for varm, så vi bruker dekkvekst.
Vi planter ting som fikser ting i jorda.
Lidenskap siver ut av hver pore i Michael,
og litt svette fordi det er mange tusen grader.
Men man merker ikke det på ham.
35 GRADER LUFTFUKTIGHET: MISERABELT
Jeg har aldri vært så varm.
Vi klipper basen og lar røttene være. Mikrobene har et hjem.
Vi ser bare på tingene som er her, og det er så interessant.
Det er litt varmt.
Tan og JVN, som har vært ute i 90 sekunder,
skyr varmen som pesten.
Det er så varmt.
Det er den åttende sirkelen i Satans rumpehull.
Han er sin egen største utfordring.
Han ønsker for eksempel å søke på et program for miljørettstudier,
men det tok ham måneder å åpne søknaden.
Det sier sitt. Virker som alle andre tror på ham.
- Men han tror ikke selv. - Det stemmer.
Dere kan smake pepper. De er sterke.
- Unngå de røde. - Tanny, vil du ha en rød?
Jeg kan ta en grønn.
- Rød er mildere. - Ikke rød.
Nei.
- De er ganske sterke. - Den er litt sterk.
- Man kjenner det litt. - Sterkt.
- Tan, du sa denne var mild. - Den er mild.
Det er en felleshage, så jeg planter ting fra mange kulturer, ting folk er vant til.
Det er okra, det er plantet ved hibiskus.
- Du kan lage nydelig iste med hibiskus. - Elsker det.
Vi har purslane, en av mine favoritter.
- Purslane? - Den vokser på fortau, overalt.
Men den er veldig sunn.
MAT OG VIN
- Den smaker sitron og er god i salater. - Det gjør den.
- Planten er interessant. - Ja.
Dette har vært fantastisk, men jeg vil se huset ditt.
- Det vil vi. - Ja.
- Vi liker å være inne. - La oss gå.
- Ha det. - Ha det. Takk.
Michael, la oss dra.
- Hei sann. - Hei, folkens. Velkommen til meg.
- Hei. - Kjære, vi er hjemme.
- Vi er hjemme. - Jeg tok med venner.
- Hei! - En valp.
- Hei, søte valp! - Det er gutten min.
- Hei. - Hei, Kaila.
Lukta er nesten trykkende.
Det lukter sterkt her.
Jeg kan lukte kattene og hunden. Jeg vil ikke lukte det.
- Ja, den er ødelagt. - Den går ned i midten.
- Den er litt høyere enn... - Jeg føler meg liten.
Jeg er en veldig aktiv person. Jeg trener hele tiden.
- Er det vanskelig? - Ja.
Jeg kommer meg ikke ut av sofaen.
Bruk kjernemuskulaturen. Takk.
Problematisk.
- Hva er dette? - Det er dyrketeltet mitt.
- Hva er det? - Et dyrketelt. Du kan dyrke planter i det.
- Det har nok lys og fuktighet... - Ja, lys og vifte.
I den homofile verden, virker det som et sexrom.
Ja.
- Det er bokstavelig talt dødt! - Det har vært dødt siden orkanen Ida.
Det slår deg i ansiktet når du åpner det.
- Det er muggent. - Hvorfor har du ikke kastet det?
KULTUR
Det er deprimerende når man har brukt så mye tid...
Tenk på gleden over å dyrke nye ting.
- Vi bruker det. - Når?
Mor pleide å si: "Ikke ta med utsiden inn."
Ingen har sagt det til Michael og Kaila.
- Hva synes du? - Jeg hater det.
Det var det jeg trodde.
Den åpne bensinkanna gjør meg litt nervøs.
- Det har ikke gått lang tid. - Unnskyldninger.
De er inkompetanseverktøy som bygger ingenting.
Og jeg hører bare unnskyldninger.
Det skal vi slutte med. Det er første leksjon.
Jøss, det var en haiku.
Jeg er forvirret. Det er faktisk veldig ryddig her.
Jeg forstår ikke hvordan du er så komfortabel med dette.
- Men det... - Jeg er ikke komfortabel.
- Han trives i rot. - Det går fint...
- Ikke jeg. - Ryddig kaos.
- Eller er du vant til det? - Jeg er vant til organisert kaos.
- Slutt med sånt snakk. - Slutt!
- Slutt. Du må være bedre. - Greit, vis oss mer.
Dette er soverommet.
- Flott bilde. - Takk, det er favoritten vår.
Og de er mugne! Hvorfor er tomatene i kjøleskapet?
- Det er kompost. - Stakkars små.
Jeg visste ikke at tomater ikke skal i kjøleskapet.
De blir grynete.
- Det er øglen vår, Spike. - Jøss.
Jeg foretrekker katt eller hund i huset. Alle er forskjellige. Hurra, skjeggagam.
Herregud.
- Kan jeg ta på? - Det er en øgle.
- Ja, du kan holde ham. - Herregud.
Skjeggagam. Navnet er søtt.
Tan, jeg står her.
Lite kosete.
- Antoni, vil du ta på? Han er søt. - Nei.
Jeg tar gjerne et reptil. Vi er like, ingen av oss liker kulda.
Jeg får frysninger av tanken.
- Dette er mitt skap. - Jeg skal ta en god titt.
Ut. Jeg skal se i skapet. Ikke bry dere om meg.
- Her er badet. - Tanny, trenger du hjelp?
- Du kan bli og se på om du vil. - Ok.
Det er jord overalt.
Jeg liker det, jeg misliker det ikke. Han har noen ting jeg liker. Elsker den.
Bra, fornøyd med den. Hater den.
- Så kaster jeg den. - Hvorfor hater du den?
Den er ikke søt.
Dette er saker. Nydelig, du burde ta den på.
- Han har den nok på for hyrdestunder. - Da henger vi den opp igjen.
Fortell om hvor du vokste opp. Var det rotete eller...
Det var absolutt kaotisk.
Mental helse er knyttet til omgivelsene. Kaos rundt deg, skaper kaos i hodet.
Jeg tror på det. Jeg vil hjelpe deg organisere kaoset.
Jeg er så veltrent. Dette er vanskelig. Man må faktisk sitte for å gjøre det.
Tanny gutt Klærne kaller
- Kos deg. - Hei, kjære. Takk.
Hei! Michael, vi har så mye å snakke om.
- Er dette din stil? - Jeg kledde meg ut som prins.
Jeg synes den er chic. Du har så mange ting...
MOTE
- ...som bare virker kjedelig. - Ja.
Det er fem ulike fyrer der inne.
Dette er det jeg hadde i junior high og highschool.
- Stilen er 15 år gammel. - Ja.
- Du kan ikke bruke dette ennå. - Jeg brukte den for et par måneder siden.
Følte du deg bra, sexy eller kul?
Ikke så kul som jeg føler meg i mer fargerike klær.
- Dette kan ikke være deg. - Jeg vil ikke se ut sånn jeg har sett ut.
Fortell om livet utenfor gården. Er det stiler du skulle ønske du hadde?
Stilen til Justin Timberlake og A$AP Rocky.
A$AP, Justin og mange menn i den verdenen blander det maskuline og feminine.
- Ja. - Hva synes du?
Sånt bryr meg ikke. Det må bare se bra ut og passe.
Fantastisk. Jeg har det jeg trenger.
Mye kjøtt.
Jeg merker at Michael sliter med å se sin verdi.
Kan du fortelle meg litt om din opplevelse med det?
Han er veldig streng med seg selv.
Jeg tror han er redd for å feile, så han er redd for å prøve nye ting.
- Unnskyld. - Det går bra. Ta den tiden du trenger.
Han har opplevd mye. Han føler det skjedde for en grunn,
at han ikke fortjener gode ting i livet. Han føler ofte at verden er ute etter ham.
- Hva gjør du med håret ditt? Så vakkert. - Jeg gjør ikke så mye.
Jeg dusjer og grer inn balsam i dusjen.
Jeg elsker teksturen.
KROPPSPLEIE
Skal jeg beskrive Michaels hår med ett ord, er det
sex.
- Hva foregår med dette? - Jeg har ikke barbert meg på en stund.
Du ser ut som en statist i Pirates of the Caribbean.
- Skjønner? - Jeg ville ligne Jimi Hendrix.
Du gir meg skurken i Hook og piratkaptein.
Tusen takk for at dere viste oss den skjønne hagen og hjemmet deres.
- Er vi klare og forberedte? - Ja!
- Greit. Ha det, folkens. - Nei, du blir med oss.
- Dette begynner nå. - Si farvel til henne.
- Takk. - Ha det.
Takk, Kaila.
Trodde du at du skulle bli igjen? Uka starter nå!
Vi må ta lidenskapen Michael har for hagearbeid og matmangel
og omdirigere ti prosent til ham selv.
Kaila er en støttende partner, men hun klarer det ikke alene.
Michael må innse at han trenger mer støtte for å overvinne det som hindrer ham.
Jeg forstår presset av å bli dratt mellom to verdener.
Men man må skape sin egen identitet på et punkt.
Han skal ikke føle seg som en kopi. Han skal føle seg som Michael Richard.
Jeg gleder meg til å skjemme ham bort med litt design,
men jeg vil også at han skal jobbe videre mot sine mål.
Jeg hører du driver et kurs for miljørett og at Michael burde være med.
ANROP FRA MARIANNE
Jeg oppmuntret ham. Jeg tror motivasjonsbrevet stopper ham.
Ok.
Vi gleder oss over å støtte Recirculating Farms' innsamling
og Michaels ambisjon om å lede dem.
Innsamlingen er om et par dager, så jeg er spent.
Det er første gang jeg leder en innsamling i hele mitt liv.
- Har du aldri gjort det før? - Aldri.
- Jeg vil hjelpe med maten. - Jeg gleder meg til å se det.
Jeg gleder meg til å vise frem grønnsakene han dyrker.
- Du får se senere. - Ok.
Det blir en overraskelse, men det blir grønnsaker og veldig friskt.
- Jeg gleder meg. - Ja!
ANDRE DAG
PLANT FRØ I SPREKKENE NÅR HJERTET BRISTER OG BE OM REGN.
- Står til? - Bra.
- Hva føler du? - Spenning.
- Virkelig? - Ja.
Fint å høre. Jeg trodde du ville si nervøs, ikke spent.
Jeg er nervøs og spent, de er ganske like. De er i samme familie.
Jeg vil vite hvordan arbeidet vil påvirke hvordan livet ditt blir senere.
- Hva skal du bli? - Direktør for Recirculating Farms.
Da må du tale offentlig og arrangere innsamlinger.
- Hvordan ser de rommene ut? - De ser ofte korporative ut.
Se for deg en forretningskonferanse, de ser sånn ut.
Føler du deg presset til å se ut som en forretningsmann?
Ja, for å passe inn.
Jeg forstår det selvsagt. Men det gir deg nok ikke en god følelse.
Nei, egentlig ikke.
- Hvem er den ekte Michael? - Jeg vet ikke helt.
Han vil være direktør for selskapet.
Jeg vil hjelpe ham finne en middelvei, så han slipper å føye seg.
Jeg vil at han skal se moden nok ut til å få respekt til stedene han må gå.
Men jeg vil ikke fjerne hans ungdommelige, lekne sjel.
Fortell meg. Hvor mye vil du samle inn? Tenker vi flere hundre eller tusenvis?
- Jeg håper på titusener. Så mye jeg kan. - Flott.
- Du må være selvsikker. - Ja.
Du kan ikke være sjenert og si: "Folkens, det er en greie som skal skje.
Jeg liker ikke meg selv, men dere må tro på meg."
Tror du ikke på deg selv 100 %,
og jeg tror klærne kan hjelpe deg, får du ikke en dritt.
Vi er fem stykker, du har møtt oss. Vi jobber ikke en vanlig jobb.
De fleste vil si vi er som klovner. Gårsdagens antrekk var vilt.
Når jeg tar på meg noe, bryr jeg meg ikke om noen sier jeg er stygg.
Føler jeg meg digg, gir jeg blaffen i din mening.
Jeg føler meg bra.
Jeg vil prøve å skape antrekk for deg og bygge garderoben din med lekeklær.
Men du kan gjøre ting med dem og blande dem sånn
at de passer bedre til jobb. Vi begynner med lekent. Skal vi leke?
- La oss gjøre det. - Flott.
- Jeg så den i vinduet. Den er kul. - Elsker den.
Vågalt. Liker du vågale mønster?
- Ja. - Flott.
Oransje og akvamarin er mine farger. Det er fargene til Dolphins.
Jeg er en stor fan, så fargene er perfekt.
- Hvem? - Et amerikansk fotball-lag.
Et fotball-lag. Flott.
Det første antrekket er voldsomt. Er du redd?
- Litt. - Jeg vet det, jeg følte det.
Han kler seg for seg selv. Antrekkene jeg gir ham feirer den han er.
Kom ut.
- Jeg liker det, det er kult. Skoa er digg. - Du ser ut som en kjendis.
Du ser kul og ung ut. Jeg må bare si, ikke bruk dette når du ber om midler.
Men stapper du denne, og vi gir deg bukser,
passer det fint. Du er ikke 50, du er 30.
Om jeg hadde dette i skapet, hadde jeg brukt det mye.
Ansiktet ditt sier ikke det.
Så jeg tror vi må jobbe litt med holdningen.
- Ok. - Selvtilliten litt.
- Ja. - Ja?
Michael? Kan jeg se?
Jeg elsker det.
Når jeg shopper med noen, ser jeg av og til øyeblikket
hvor de ser forskjellen antrekket gjør.
- Fabelaktige sko. - Virkelig? Liker du dem?
- De er kjempekule. - Jeg elsker tykke mokasin.
Jeg vet at få bruker dongeri i møter, men du har ikke en vanlig jobb.
Du viser hvem du er.
Jeg vil du skal være bekvem, ikke konservativ.
Jeg liker dette. Det er tidløst.
Det er ikke så forretningsaktig, men det sier: "Jeg får ting gjort."
Flott.
Jeg vil vise ham at der er noen som må slippes ut...
Gi en modellversjon.
...og du kan gjøre det med klær.
Gi meg det du har.
Ja.
Nydelig.
Han skinner som modell.
Nydelig. Jeg har det.
Jeg ser en versjon jeg ikke har sett før.
Ja. Nydelig.
- Jeg er så fornøyd. - Det er jeg òg. Klærne gjør meg glad.
Helt ulikt noe annet jeg har kjøpt eller brukt.
Jeg skal finne mange flere ting som vil passe.
Ta på det gamle inntil videre.
- La oss få deg ut herfra. - Ok.
- Mye mer må gjøres. - Jeg gleder meg til alt.
- Det gode, gamle regnet i New Orleans. - Herlig.
Det var viktig å ta med Michael i dag...
Hei!
...fordi jeg kan relatere til at man ikke tar sjanser
fordi man ikke vil gi slipp på fortiden.
- Jeg hørte det var et kurs... - Ja.
...du ville komme inn på.
Ja, det er det jeg trenger for å entre verden som direktør.
Jeg tror kanskje du ikke søker fordi du kanskje er litt redd for å feile?
Selv om sjefen min, som leder kurset, sier: "Slapp av, det går bra."
Delen jeg ikke har gjort er essayet jeg må skrive om meg selv.
Jeg skammer meg litt over sånt.
Avviser noen meg, selv om det ikke var grunnen, vil jeg tro det.
Da vil jeg bare føle meg mer dritt.
Det forstår jeg. Jeg elsket skole, men det gikk ikke for meg.
Jeg flyttet hjemmefra som 15-åring. Jeg uteksaminerte ikke fra highschool.
Jeg brukte mye av livet på å skamme meg og la det stoppe meg,
fordi jeg følte at jeg mislyktes.
- Ja. - Jeg lot det definere meg.
Det gjør meg fortsatt ukomfortabel, så jeg forstår det.
Selv om det er noe jeg ønsker meg, vinner alltid tvilen.
Det hindrer meg i å gjøre mye.
Men du er verdig, og du er god nok.
Du vet hvordan du kan gjøre noe som er utenfor normalen.
Se deg rundt i verden.
Sånne folk er de som ikke bare er brikker i spillet.
Det er de som ikke frykter å prøve ting som vil bli de største suksessene.
- Jeg vil ta frem søknaden i dag. - Ok.
- Jeg vil du skal fullføre den. Ok? - Ok.
- Hva er spørsmålet på den siste delen? - Jeg må fylle ut utdannelsen som mangler.
- Hvordan vil du utdype det? - Jeg sluttet fordi jeg var deprimert.
Jeg var ikke komfortabel med å bo alene. Jeg ville dra hjem.
Jeg gikk der bare. Jeg gjorde ikke arbeidet.
- Bare fordi de sier man må det. - Nettopp. Så jobbet jeg bare.
Jeg tror du frykter at de vil dømme begrunnelsen.
Jeg føler at erfaringen min ikke holder og at ingen vil ta meg på alvor.
- Ja. Hvor lenge har du ønsket deg dette? - Masterprogrammet?
Det er omtrent to til tre år siden. Da hun så det, sa hun at jeg burde ta det.
"Vet du hva du må gjøre først? Du må ta en bachelorgrad."
Jeg sa: "Ja, det må jeg gjøre."
Vi begynte å ordne det sånn at jeg kunne begynne på skole igjen.
La meg påpeke noe for deg.
Marianne har troen på deg.
- Ikke tvil på deg selv. Det er tøft. - Ja.
Det er en tvilende demon i de med fattig bakgrunn
som ble fortalt de ikke var noe og ville ende i fengsel,
ende opp i rennesteinen.
- Det er vanskelig å omprogrammere seg. - Det er det. Jeg har vært sånn i 30 år.
Jeg blir engstelig når noe godt skjer.
Jeg antar at noe ille vil komme like etter og knuse meg.
Jeg tenker: "Ikke ha store forhåpninger. Vær forberedt, for noe ille kommer.
Når du begynner å føle det, ta et steg tilbake og pust.
Tenk: "Vent, de rundt meg tror på meg. Kanskje de har rett."
- Ja. - Skjønner?
Jeg ser at ting begynner å gå opp for ham.
Han innser han har holdt seg selv tilbake
fordi han følte han ikke var nok.
"Men vet du hva? Jeg er søren meg nok."
Jeg synes dette er flott.
Jeg synes du forklarte det på en måte folk vil forstå.
Ingens reise er en rett linje til målet.
- Ja. - Ikke sant? Det er kjedelig.
Festen har ankommet!
Hei!
- Står til? - Han fullførte nettopp søknaden.
Vent. Du kan ikke ha fullført søknaden
som har tatt deg så lang tid og være så rolig.
Jeg prøver å gjøre nervøsitet om til spenning.
Vi gjør det sånn.
Ja.
- Ja, Bobby! - Ok, greit.
Det er hageselskap på gården i slutten av uka.
Men det regner mye, og vi tror ikke det vil slutte.
Så vi arrangerer det her.
- Hva? - Ja.
- Vi åpner dørene. - Kult sted.
Vi tar bort stresset. Vi vil det skal lykkes.
- Vi vil du skal fokusere på fremtiden. - Takk.
- Glad i deg. - Takk.
TREDJE DAG
PRØVER DU ALLTID Å VÆRE NORMAL, FÅR DU ALDRI VITE
HVOR FANTASTISK DU KAN VÆRE.
Jeg tok deg med hit fordi jeg ville ha et avslappet sted,
hvor det ikke er kjas og mas. Jeg føler du er mer komfortabel ute.
Jeg kan være komfortabel overalt. Jeg tilpasser meg.
Vet du hva det er?
Det er en liten gutt som sier: "Jeg vet ikke hva som skjer i morgen."
- Det er en overlevelsesmekanisme. - Ja.
Hvilke deler av barndommen husker du som kaotiske?
Jeg vet ikke, jeg har mange minner. Det var mange kjøreturer på kvelden
hvor vi parkerte i utrygge nabolag og jeg måtte være alene.
Det var sprøtt. Man ante ikke hvordan neste dag ble.
Hvordan ville middagen være? Ville vi få middag?
- Jeg liker ikke å tenke på det. - Hvor var moren din?
Jeg prøvde å bo med moren min, og svaret var bare nei.
Det var den verste tiden i mitt liv.
Jeg snakker helst ikke om det. Jeg har kommet over det.
Men du har ikke det. Det påvirker hverdagen.
Man opplever det, og kommer helskinnet ut.
- Så jeg tenker... - Men nei.
Den gutten trengte at noen stilte opp, beskyttet ham, elsket ham
og sa at han fortjente en bedre fremtid enn han fikk.
Du ble avvist av moren din. Hva føler du? Jeg vil ikke høre at det er greit.
Jeg hadde ikke hatt denne samtalen om det ikke påvirket deg.
Det gjør veldig vondt. Jeg tenker bare: "Hvorfor nevne det?"
Hvis noe begraves og ikke pleies, vil det noen gang blomstre?
- Blomstrer det fullt? - Nei.
Du er frøet under jorda som må blomstre,
som vil ha livet det fortjener. Du stopper det
fordi du sier: "Hvorfor nevne det?" Man nevner det så man kan vokse.
Bare fordi det ikke er din feil, betyr det ikke at ansvaret ikke er ditt.
Samtalen med Jason. Jeg snakker med J... Hvorfor sier jeg Jason?
Han minner meg om sønnen min. Det var en freudiansk forsnakkelse.
Han minner meg om sønnene mine. Jeg er nok her
for å vise hvordan han overkommer dette og gi ham ekstra støtte.
- Så jeg inviterte et par venner hit. - Ok.
De er fra 100 Black Men. Har du hørt om det?
Jeg inviterte dem fordi noen av dem har opplevd lignende.
En av dem var min mentor da jeg var på din alder. Hva synes du?
Jeg er nervøs.
Hadde det ikke vært fint å snakke med noen og si: "Jeg trenger støtte?"
Det er ikke noe jeg har gjort. Jeg ber ikke om hjelp, jeg gjør det selv.
100 Black Men of New Orleans er mentorer
som støtter unge afroamerikanere. Derfor ba jeg dem møte Michael i dag.
Jeg vil han skal vite at han har støtte som er tilgjengelig.
Jeg spurte om du noen gang har møtt noen som er urinnvåner og svart.
Denne mannen her.
Medlem av United Nation Houma Indians.
Direktør for Regional Black Chamber of Commerce.
Jeg leder New Orleans avdeling for 100 Black Men.
Jeg fortalte deg om denne mannen.
Darrell hjalp meg da jeg fikk vite jeg var far.
Han ga meg en jobb, støtte og en følelse av trygghet.
Dette er ikke bare et møte hvor du sier dere kan møtes, også fører det ingensteds.
Dette må være folk du kan prate med og gå til.
Husk, gårsdagen hører fortiden til. Morgendagen er et mysterium.
Alt du har er nå.
Kommer angsten når du ikke vet hva som vil skje?
- Ja. - Ikke tenk på det.
Du sitter med gutta dine nå. Slapp av.
Tenker på fortiden og planlegger fremtiden.
- Det er 100 % meg. - Alle gjør det.
- De har bare metoder for å takle det. - Dette er nok annerledes for deg.
Har du noen gang vært i rom med en gruppe svarte menn
som sier at de støtter deg?
Nei, aldri.
Nei. Det er ukomfortabelt, men ikke på en dårlig måte.
Jeg har alltid følt meg fortapt. Er du deg selv, finner de rette folka deg.
Du er aldri alene.
Jeg må alltid forklare meg, og jeg har ofte ikke noen svar.
Jeg blir også utrolig tungsinnet av det.
Jeg ville ikke studere igjen i New Orleans etter Katrina.
Jeg ville ikke være på en skole som lignet et fengsel.
Jeg bestod GED. Det er vanskelig å få studieplass med GED.
Da jeg kom inn, måtte jeg ta ekstra kurs fordi jeg ikke har vitnemål.
- Gjorde du alt det? - Jeg tok en bachelorgrad i sosiologi.
- Bra! - Absolutt.
Du gjorde det til tross for alt.
- Og du uteksaminerte. - Nylig, ja.
- Greit, la oss bla om. - Sånn. Hva vil du nå? Hva er det neste?
Jeg skal til Loyola for å ta mastergrad i miljørett.
- Bra. - Hva gjør du det for?
- For å bli direktør der jeg jobber. - Reisen din er ikke over.
Du lærer fortsatt og går fremover. Du er en pioner.
Du kaller deg kanskje ikke det, men du er det. Du utøver det.
- Har du blitt kalt det? - Jeg har aldri tenkt det.
Den beskrivelsen passer deg.
Husk, til tross for hva du går gjennom, så er det en unge som følger med.
Ja.
- Hva er det? - Det går bra.
- Sikker? Ok. - Jeg prøver å ikke være i hodet mitt.
Det er rart å være en person som er ute blant folk
for å få flere som er svarte til å dyrke, organisere og skape sånne steder.
Det føles rart fordi jeg ikke er blant dem.
Jeg er vanligvis den eneste fargede i de fleste rom.
Som regel er jeg den eneste i rommet. Sånn har det vært hele mitt liv.
- Det er makt, gjør det om til det. - Du må være ukomfortabel for å lede.
Du vokser på måter du sikkert ikke innser.
- Bare å være til stede. - Jøss.
Alt du sa er riktig, man må bare gi det en ny vinkel.
- Uansett hva du gjør, blir du den først. - Du blir sjef.
Se deg selv i øynene når du våkner. Smil og si: "Jeg er en pioner og sjef."
- Si det. - Jeg er pioner og sjef.
- Bra. Det så ut som du mente det. - Se på øynene og smilet hans!
- Ja! - Nemlig.
På grunn av alt Michael har opplevd,
har han nok ikke fått lære hvordan man setter opp et hjem for vekst.
Det har jeg gjort for ham.
Jeg har gjort hjemmet om til et sted som ikke er fylt av arbeid,
men med ting som lader batteriene og fornyer.
FJERDE DAG
HAR VI MOT TIL Å PLANTE ET FRØ, VET VI ALDRI HVA SOM KAN GRO.
Herregud, vi er i en nydelig salong.
Kom inn, sett deg.
Hallo, vakre deg.
Hvordan fungerer du når du er så kjekk hver eneste dag?
- Jeg våkner. - Bare går du rundt og er så søt?
Ja, jeg våknet sånn.
Jeg må finne en kiropraktor til deg. Du har båret så mye skjønnhet.
- Kan jeg røre det? Jeg går inn. - Ja.
Herlig, elskling.
Du er så søt.
- Du er ganske søt selv. - Takk, elskling.
Rødmer jeg fordi Michael flørter litt tilbake?
Nei! Det gjør jeg ikke, Michael.
Jeg er veldig glad for at noen som gjør så mye for samfunnet...
Du har så stort hjerte. Jeg elsker det du gjør.
Jeg føler av og til at folk som er sexy er slemme. Og det er irriterende.
Michael har funnet sin hensikt og sin lidenskap.
Prioriteten har ikke vært å ivareta håret.
Jeg vil beholde lengden. Hva vil jeg gi ham?
Form, det stemmer.
Jeg vil absolutt ha afrofrisyre.
- Jeg klipper det først tørt. - Ok.
Så skal jeg vaske det.
Hvor mye tid er du villig til å bruke på morgenen?
Morgenrutinen er ganske slapp.
Jeg har prøvd å bruke skjerf i sateng for å bevare krøllene.
Som musikk for mine ører. Jeg foreslår en nattlue.
Du er noen som ikke bryr seg om gammeldagse kjønnsroller.
- Nei. - Da blir det lue.
Ja.
Jeg elsker at Michael ikke bryr seg om strenge kjønnsroller.
Han vil ha langt hår.
Etter jeg har fjernet tyngde fra tuppene, vil krøllene bli spenstige og spretne.
La oss sette i gang!
- Står til? - Hyggelig. Darren her.
Hyggelig. Jeg har lyst til å fikse denne delen.
- Bare... - Greit.
Så vil jeg ta bort dette. Er du klar?
- Klar. - Ok, gjør det.
- Fjerner vi alt? - Fjern det. Hva? Tror du det er en feil?
- En ny start er alltid bra. - Ja, kom igjen.
Kjør på, elskling.
Se på ham. Trøste og bære.
Med dette og dette. Det er... Hvordan du slikket leppene, slutt.
- Jeg har aldri vært så besatt. Takk. - Takk.
Jeg skal vaske håret.
Jeg skal lære deg slutdrop.
Når du virkelig vil imponere Kaila, må du bare gå inn og si: "Hei, baby."
Vrikk på rumpa mens når du går din vei.
Jeg bare elsker krøllene i håret ditt. De kommer til å se så bra ut.
Vi er fremdeles nydelige Michael, men med det lille ekstra.
Da avslutter vi her. Her er den nye
og litt bedre, om jeg må si det selv, Michael.
Herlighet.
Jeg ser så annerledes ut.
- Jeg elsker håret. Det er så fint. - Gjør du?
Elsker det.
- Føler du deg kjekk? - Hett. Drømmehår.
- Ikke sant? - Ja, jeg elsker det.
- Gud. Baksiden er fantastisk. - Den formen?
Det har form!
Jeg har ønsket meg dette, men visste ikke hvordan.
Du klippet ikke mye, men det føles deilig.
Lek med det.
Jeg liker at jeg kan ha strammere krøller og løsere krøller om jeg vil.
Kroppsspråket ditt endret seg.
Det virker ikke ekte. "Er det meg?" Jeg føler meg annerledes.
- Jeg synes jeg ser så bra ut. - Ikke sant?
Jeg likte det du gjorde. Det var hett, løft det.
Jeg er sjokkert. Du ser flott ut. Jeg er glad du føler deg flott òg.
- Ungene er her. - De er her.
Hei!
Jeg tok med en modell!
- Du ser så kjekk ut. - Takk.
Hei, kjære. Godt å se deg, står til? Ansiktet ditt ser så bra ut.
- Han er så utrolig kjekk! - Er du klar? Stig på.
Stig på til funkytown
Hva? Herlighet.
- Det er ikke mitt. - Det er det.
Du fjernet dyrketeltet, og nå har du et hjem.
Det tar pusten fra meg. Jeg føler meg andpusten.
Fy søren, dette er fantastisk.
- Dette er hjemmet til en direktør. - Til en pioner og en sjef.
Jeg er besatt av det.
Det er en nydelig bekreftelse. Det var fantastisk.
- Hva? - Jeg elsker sofaen.
Da vi satt på sofaen sist, kunne jeg ikke reise meg. Vi falt oppi.
- Så fint. - Se på støtten.
Ikke sant?
Den er veldig dyp. Når du tar bort putene, kan venner overnatte.
Så flott.
- Det er som to dobbeltsenger. - Elsker det.
- Flytter du inn? - Ja.
Vi flytter inn.
- Klar for mer? - Ja.
- Er det et herskapshus? - Unik kunst.
- Nå kan du invitere venner på middag. - Og ikke være flau over mangel på plass.
- Det er ikke jord på gulvet. - Jeg må ikke låne stoler.
Det tilhører ikke en gutt. Folk vil ha voksne...
- Dette tilhører en mann. - Ja.
Fortsett denne veien.
- Vi ordnet til på kjøkkenet. - Jøss.
Herlighet. Var det plass til en øy?
Jeg trodde ikke det. Kaila har ønsket seg en.
Siden vi fjernet jorda.
- Kan du se for deg å lage mat her? - Absolutt.
- La oss gå til soverommet. - Herlighet. Jøss!
Det er som et hotellrom. Det er så elegant, vågalt og kult.
- Sensuelt. - Det er spr... Ja.
- Du har en pult når du begynner på skolen. - Herlighet. Det er flott!
Du kan komme hit for å fokusere og få ting gjort.
Ja. Jeg elsker det.
- For en helomvending. - Det er utrolig.
- Virkelig? - Du overgikk deg selv. Takk.
Vi skal ha innsamlingen i kveld hos dere.
Jeg skal sørge for at klærne gjør deg komfortabel.
- Ok. - Men det blir ekstravagant.
- Høres ut som min stil. - Bra.
Vi skal finne et antrekk. Skal vi bare prøve?
- Ja, la oss prøve. - Jeg vil være spinnvill.
Jeg er absolutt klar for det.
La oss gjøre det.
- Barn? - Hei.
- Klare? - Ja.
- Det er vi. - Jeg er veldig klar.
- Kom ut, kjære. - Modell nummer én.
Hallo!
- Jeg elsker stilen! - Jeg var ikke forberedt, Tanny.
Det er som Harry Styles og Bruno Mars hadde en høy baby.
Du glitrer. Jeg føler jeg blir kjent med deg.
Jeg visste ikke om denne siden. Elsker det.
Gjør det jeg lærte deg.
Ja!
- Hvor kom det fra? - Jeg lærte ham det.
- Jonathan viste meg. - Jeg lærte ham det.
- Herregud! - Jeg er tilgjengelig.
Andre antrekk.
- Michael! - Jøss!
Jeg elsker skoene!
Jeg trodde det ble dress. Han ser proff ut.
- Ja! - Takk for at du brøt normen!
- Det er ikke kveldens antrekk. - Er det ikke? Det ser bra ut!
Han kan bruke det på møte.
- Det vil ikke plage meg. - Absolutt.
Dette er en damekardigan fra en damebutikk.
Begge antrekkene er ville. Føles en av dem mer som deg selv?
De er ulike uttrykk, men alle er meg.
Vi må skynde oss. Vi ordner til loftet mens du gjør deg klar.
- Høres bra ut. - Ha det!
- La oss dra! - Start bilen.
- Jeg gjør klart antrekket. - Ok!
Flytt den hitover.
Løft med ryggen, ikke med beina.
- Sånn. - Nei, vent.
TIÅRS-JUBILEUM
Bra, Tan.
- Perfekt, i midten. - Bruk kjernemuskulatur. Bra, Tan.
Sammen er vi sterkere. Kom igjen!
Jeg har ansvar for forretter, og selvsagt er grønnsakene fra hagen.
Vi har miniparmigiana med aubergine på spyd.
Søte minisalater, masse mikrogrønnsaker og spiselige blomster.
Vi har også en av Michaels favoritter, stekt okra med sitronskallsaus.
Jeg vil vise det flotte arbeidet Michael gjør.
Det er noe utrolig mektig.
Får folk se og smake det, så drar de frem lommebøkene.
DEN NYE MICHAEL
VÅRENS FØRSTE KNOPP KALLER FREM DE ANDRE TIL OPPRØR.
Hei.
Herregud.
Se på deg! Du ser ut som Prince.
- Hva synes du om håret? - Jeg elsker det.
Greit.
Overveldende?
- Ja, jeg får ikke puste. - Så vakkert.
- Det følte jeg òg! - Jeg får ikke puste.
- Det er et voksent soverom. - Sant?
Jeg elsker alle bildene. Herregud.
- Er du klar til å se mer? - Nei!
Nei? Vi kan ta en pause.
- Mye å fordøye. - Ja.
- Det er mye å ta innover seg. - Surrealistisk.
- Jeg kan ikke tro det er vårt. - Ja. Det har vært en vill uke.
- Jeg savnet deg. - Jeg savnet deg òg.
Det var gøy, jeg skulle ønske du var der.
Det var kult å legge et grunnlag for en bedre og lysere fremtid.
Jeg vil bli den selvsikre mannen du fortjener
og jeg fortjener å være.
INNSAMLINGSAKSJON
TIÅRS-JUBILEUM
- Hallo! - Står til?
Hei!
Står til? Karamo her.
- Hallo. - Alle sammen, Michael er her!
- Hei! - Herregud. Se på Kaila!
Se på Michael!
Jeg må bare si at vi lyktes med dette oppdraget.
- Er det deg? - Det er meg. Jeg vet det.
Antrekket gir meg alt jeg forventet.
Emily!
Det gir meg A$AP, Justin og Tyler. Han var perfekt.
Vi skal skille denne Michael fra bonden Michael.
- Vi skal holde dem atskilt. - Ja!
Ja.
Han har evnen til å være alt. Han kan være en modell som dyrker.
Fersk mat, urban hagedyrking, slutdropping, bedre hår og SPF.
Herlig, elskling!
Da gir jeg mikrofonen til dagens mann. Michael, du kan overta.
Først, takk for at dere kom for å feire budskapet om matsuverenitet
og gjøre New Orleans til et bedre sted.
Jeg håper det sprer seg utover landet og til slutt verden.
Michael sier: "Jeg er her, og jeg er klar for å gå fremover."
Jeg kan ikke takke nok. Uka har vært utrolig.
Den var ekstremt forvandlende. Arbeidet har så vidt begynt,
men det er et nytt kapittel.
Jeg har fått et nytt og bedre liv. Jeg skal gi videre til andre.
Han gikk fra å ikke vite hva det neste steget var
til å ha selvtillit.
Hvem er han? Hvor kom han fra? Han ser ut som en stjerne.
Det er innsamling. Åpne hjertene og sjekkheftet.
- Håv inn! - Hvor er lommeboka?
Michael var usikker på seg selv da vi ankom denne uka.
Han visste ikke sin egen verdi. Han hadde bedragersyndrom.
Bare fordi reisen din er annerledes, betyr det ikke at målet ikke vil lykkes.
Gratulerer. Det er så spennende!
Han smiler fra øre til øre. Fantastisk.
Han kan gi seg selv energi og kjærlighet, så han kan gi det samme til samfunnet òg.
- Takk for at du nominerte meg. - Du fortjener alt.
Jeg gjorde ingenting, du klarte det alene.
Det å være her i dag... Det er utrolig, og jeg er stolt av meg selv.
Vi har fått vår første donasjon på 1000 dollar. Hurra for donasjoner!
MICHAEL FIKK PLASS PÅ MILJØRETTSTUDIENE...
...MED STIPEND!
#QEHIPTTIPS
IKKE I DAG, FLOKER
Floker til besvær? Ikke i dag!
Vi gjør ikke sånn når vi vasker håret.
Aldri!
Alltid vertikalt. Vær forsiktig med det.
Balsam har du på fra midten og ned.
Så tar jeg en grov kam for å spre balsamen utover.
Så legger du håret på toppen av hodet og dusjer videre.
Skyll godt når du er ferdig, så kan du angripe dagen.
Ja!
Tekst: Lovise Kvalsund