Одягнімося в стилі постера Spice World на одну із зустрічей?
- Я був би в барвах Великої Британії. - Ні!
А я був би як Бейбі.
Емма Бантон наймиліша. Ти наймиліший, найбілявіший...
«Мама - моя найкраща подруга».
Тобі точно підійде. Думаю, я насправді Пош.
Ні. Антоні, може, ти?
Тан, безсумнівно, був би Пош.
- Тоді Антоні був би Джинджер? - Фу!
Він розпусний, сексуальний, вродливий.
ДЕНЬ 1
САД - ТВОЄ ВІДОБРАЖЕННЯ, ТВОЯ ПРИСУТНІСТЬ У СВІТІ.
ДЖУЛІ НЬЮМАР
- Чуєте, Маппети? - Так?
- Розповісти, кому ми допоможемо? - Так!
- Наш герой цього тижня - Майкл Рішард. - Так.
Майкл - 31-річний фермер, директор Recirculating Farms
у Сентрал-Сіті, Новий Орлеан.
Привіт. Як ви тут?
Ферма Майкла допомагає молоді та сім'ям городиною,
а також проводить освітні програми та заходи.
Допомагає вгамувати голод, так!
Моїй сім'ї не вистачало їжі. Я не хотів, щоб хтось теж так почувався.
Вони не плодили вже два тижні.
Прозвучить банально, але я хотів це змінити, і не погоджувався на менше.
Візьми секатор. Забери це все звідси.
Багато всього змусило мене вирощувати їжу.
Вирощування їжі - це мистецтво, творчість, а ще воно дуже терапевтичне.
Я люблю порпатися в землі.
Майкл прагне визнання,
але часто відчуває осуд, коли говорить про фермерство.
Часто чую: «Чому Майкл такий брудний?»
Та тому, що я важко працюю.
Майкл живе з нареченою в дуплексі.
Відколи ми познайомилися, Майкл завжди займався сільським господарством,
завжди порпався в землі.
Іноді здається, що наш будинок - продовження ферми.
Тато казав: «Бог створив бруд, бруд не шкодить».
Твій тато божевільний.
Майкл дуже дбає
про те, щоб свіжа і здорова їжа стала доступною для громади,
але він сам становить для себе найбільший виклик.
У Майкла проблеми з ідентичністю та самоцінністю.
Його батьки креольці - наполовину афроамериканці та індіанці.
Не вважає себе чорним, щоб бути зі своїми, ні білим, щоб бути з друзями нареченої.
Від цього часто страждають люди змішаних рас.
Майкл був змушений швидко подорослішати й кинути школу,
щоб забезпечувати сім'ю.
Бідолашний.
Моє дитинство було важким.
Я долав невідомі для більшості перешкоди, але хочу мати більше віри в себе.
І це ще не все. Я так зрадів.
Шефиня та наставниця Майкла Меріенн хоче, щоб він досяг успіху,
але щоб спершу ми показали Майклу, що він заслуговує поваги.
У нашому місті Майкл - нова зірка.
Він притягує людей.
Він може робити все що хоче,
але ще цього не зрозумів.
Наприкінці тижня
на фермі буде щорічний збір коштів.
Меріенн очікує, що Майкл буде обличчям ферми й спікером на заході.
Їм потрібні гроші.
Так, їм треба «грошовий дощ».
Ні?
- Ні, я думав про садівництво... - Це був перший варіант.
Подумав, що це весело.
Допоможемо цьому міському фермеру прийняти його внутрішній шарм.
Так!
Підбадьорливі пальчики.
ГРОМАДСЬКІ ФЕРМИ
Спочатку розгребемо пріле листя.
Боже мій! Подивіться на дітей.
Зробимо гарну акуратну ямку.
Він навчає дітей?
Беремо ось такий горщик і ось так витягуємо рослинку.
- Привіт. - Привіт.
- Боже мій. - Привіт!
Привіт, Майкле! Я Тан. Радий знайомству.
- Привіт! - Дуже приємно.
- Привіт. Дуже приємно. - Неймовірно.
Який же милий цей чоловік. Навчає дітей на цій міській фермі
посадці рослин і такому іншому.
Серед дітей маю бути я, бо я не знаю, що до чого.
Тут усе їстівне?
Якщо це щось не зовсім їстівне,
воно приносить користь ґрунту або екосистемі, яку ми створюємо.
Я не знав, що фрукти й овочі цвітуть.
- Вони всі такі гарні. - Так, дуже. Так.
Ви знали, що фрукти й овочі типу цвітуть?
Усе починається з квітів.
Хочете залучити геїв до садівництва? Скажіть їм, що на городі є квіти.
Принаймні на мене подіяло.
Вибачте, що перериваю. Вітаю на фермі.
Привіт!
Я Меріенн. Я номінувала Майкла.
Ви - наставниця!
Я така рада, що ви тут.
То чого, по-вашому, не вистачає? Із чим нам допомогти?
Майкл чудово справляється майже з усім. І він готовий зробити наступний крок
в адміністративному та політичному аспекті роботи.
Але я хочу, щоб Майкл це сказав. Ти готовий до цього?
- Хвилююся, але дуже хочу цього. - Не хвилюйся.
Нас багато, але не парся.
Нас багато, так. Тобі слід паритись.
У нас є ферма, а також громадський сад.
Тут розташувалася наша ферма,
де ми намагаємося виростити якомога більше їжі.
Улітку спекотно, тому тут у нас покривні культури.
Культури, які лікують ґрунт.
З усіх пор на тілі Майкла тече пристрасть,
а ще піт,
бо тут 99 000 градусів.
Але по Майклу і не скажеш.
Мені ніколи не було так гаряче. Боже.
Зрізаємо, залишаючи коріння, щоб мікробам було де жити.
Ого. Ми просто дивимося тут на рослини,
і це настільки цікаво.
Трохи спекотно.
Тан і Джей Ві Ен, які на вулиці лише секунд 90,
ховаються від спеки, наче від чуми.
Так спекотно.
Це буквально восьме коло дупи сатани.
Він - найбільший виклик для себе.
Наприклад, він хотів подати заявку на програму екологічного права,
але місяцями не міг навіть відкрити заявку.
Так. Це показово. Схоже, всі в нього вірять.
- Але він не вірить у себе. - Саме так.
Можете спробувати перець. Цей дуже гострий.
- Я б не куштував червоний. - Танні, хочеш червоний?
Я спробую зелений.
- Червоний м'якший. - Не червоний.
Ні.
- Вони дуже гострі. - Це точно підштовхує.
- Він трохи пече. - Гострий.
- Тане, ти сказав, що цей м'який. - Він м'який.
Це громадський сад - намагаюся вирощувати щось
із різних культур, звичне для людей.
Це окра. Вона росте поряд з гібіском.
З гібіска смачний холодний чай.
Так, обожнюю.
У нас є портулак, який я люблю вирощувати.
- Портулак? - Росте на тротуарах та й усюди.
Це найздоровіша зелень.
У нього лимонний смак. Смачний у салатах.
Справді лимонний.
- Це дуже цікава рослина. - Так.
Це було неймовірно, але я хочу побачити твій будинок.
- Усі хочуть. - Так.
- Нам тут так добре. - Ходімо до будинку.
- Бувайте. - Бувайте. Дякую.
Ну, Майкле. Ходімо.
- Привіт. - Усім привіт.
Вітаю в моєму домі.
Привіт.
Люба, я вдома.
- Ми вдома! - Я привів друзів.
- Привіт! - О, собацюня.
- Привіт, сонечко! - Це мій хлопчик.
- Привіт. - Привіт.
Запах майже виїдає очі.
Тут так тхне.
Я відчуваю запах котів, собаки. Я не хочу цього відчувати.
- О так. Він зламаний. - Западина посередині.
- Тут трохи вище, ніж... - Так, почуваюся маленьким хлопчиком.
Я дуже активна людина.
Я постійно тренуюся.
- Тобі важко встати? - Так.
Я не можу встати із цього дивана.
Працюй пресом.
Дякую.
Це проблема.
- Що це? - Це моя розсадниця.
- Що-що? - Це теплиця.
Для вирощування рослин.
- Гадаю, там світло, волого і... - Світло, вентилятор.
Геям це схоже на секс-кімнату для геїв.
Це так, до слова.
Ага.
Боже мій. Тут усе мертве!
Вони померли після урагану «Іда».
Коли я розстібнув цю штуку, той запах ударив у ніс.
- Воно цвіте, любий. - Чому ти не прибрав це?
Мене пригнічує прибирання. Я витратив на це час, а воно померло...
Ти ж будеш щасливий виростити щось іще.
- Вона потрібна. - Коли?
Мама казала: «Не принось вулицю всередину».
Очевидно, ніхто не казав цього Майклу та Кейлі.
- Як тобі це, Кейло? - Дуже неприємно.
Так я і думав.
Мене дуже непокоїть відкрита каністра з бензином.
- Вона тут недавно. - Знаєш, що таке виправдання?
Вони знаряддя некомпетентності, які будують пам'ятники небуття.
І все, що я чую, це виправдання.
Ми забудемо про виправдання. Це перший урок.
Ого, це було прямо хайку.
Я дуже збентежений, бо тут гарно прибрано.
Не розумію, як тобі це подобається.
- Коли там... - Мені це не подобається.
- Він процвітає в безладі. - І я не проти...
- А я ні. - Організований хаос.
- Це дійсно так, чи ти вже звик? - Я звик до організованого хаосу.
- Його треба позбутися. - Позбутися!
Треба позбутися. Бути кращим!
Гаразд, показуй решту.
Це наша спальня.
- Чудове фото. - Дякую. Наше улюблене.
Ой, вони запліснявіли!
Чому ці помідори в холодильнику?
Це компост.
Бідолашні томатики.
Я не знав, що помідори зберігають не в холодильнику.
Вони тверднуть.
Це наша ящірка Спайк.
Овва.
Я люблю тримати котів і собак,
але кожному своє.
Так, бородатий дракон.
Боже мій.
- Я погладжу? - Це ящірка, Антоні.
Так, можеш узяти на руки.
Боже мій.
Бородатий дракон.
Ім'я гарне.
Тане, я постою тут.
Пестити не хочеться.
- Антоні, торкнешся? Він милий. - Ні, дякую.
Я без вагань завів би рептилію.
Думаю, ми споріднені душі, бо не замерзаємо.
У мене сироти від думки про нього.
А це моя шафа.
Я маю тут усе роздивитися.
Ідіть геть. Я огляну твою шафу. Не зважай на мене.
Ось санвузол.
Танні, тобі допомогти?
- Можеш подивитися, як хочеш. - Добре.
Тут усюди бруд.
Мені подобається. Я навіть не засуджую.
Є речі, які мені подобаються. Класно.
Гарно. Мені до вподоби. А ось це фу.
- А потім кидаю на підлогу. - Чекай. Чому це «фу»?
Бо вона негарна.
Ну ось.
Краса. Ти маєш це вдягнути.
У мене відчуття, що він надягає це вдома для сексу.
Гаразд, повісимо це назад.
Розкажи про свій дім, де ти ріс.
Там був безлад чи...
Там був безлад, сто відсотків.
Психічне здоров'я залежить від простору.
Хаос навколо створює хаос у свідомості.
Я в це вірю.
Я хочу трохи організувати хаос.
Я такий підтягнутий.
Це так важко.
Боже мій. Для цього треба сісти.
Хлопчина Танні
Одяг, одяг кличе тебе
Розважайся. Привіт, любий. Дякую.
Привіт!
Майкле, нам є про що поговорити.
Це твоє?
Це був костюм принца.
До біса вишуканий.
Гаразд, у тебе стільки всього,
але все таке нудне.
Так.
Це наче на п'ятьох різних людей.
Це те саме, що я носив у середній і старшій школі.
- Це застаріло років на 15. - Так.
Ти не можеш носити це.
Здається, я одягав це місяць чи два тому.
Почувався добре, сексуально, круто?
Не так круто, як у своєму яскравому одязі.
Це не ти.
Чесно, я не хочу виглядати, як виглядав раніше.
Розкажи про життя поза фермою.
Є стилі одягу, які тобі подобаються?
Стилі Джастіна Тімберлейка, A$AP Rocky.
A$AP, Джастін і багато інших хлопців того світу
поєднують чоловіче й жіночне.
- Так. - Як тобі це?
Мені байдуже.
Головне, щоб личило і пасувало.
Чудово. Гаразд. Це все, що я хотів.
Багато м'яса.
Я помітив, що у Майкла проблеми з самоцінністю.
Ти можеш розповісти про те, що ти відчуваєш із цього приводу?
Гадаю, він дуже суворий до себе.
Він боїться невдачі,
тому боїться зробити наступний крок.
- Вибач. - Не хвилюйся.
Не поспішай.
Він багато пережив,
і йому здається, що це сталося не просто так,
і він не заслуговує на хороше.
Йому здається, що світ йому багато не дасть.
Як ти доглядаєш за волоссям? Таке гарне.
Я нічого не роблю.
Коли миюсь в душі, наношу кондиціонер.
Але мені так подобається його текстура.
Якби я описав волосся Майкла одним словом, це було б
секс.
А що це в нас тут?
Я давно не голився. Просто...
Просто ти мені косиш під чувака з «Піратів Карибського моря».
- Розумієш мене? - Я більше кошу під Джима Гендрікса.
Ти косиш під Капітана Гака. Або під капітана піратів.
Дякую, що показали нам свій чудовий сад і чудовий дім.
- Ми готові? - Так!
- Гаразд. Бувай. - Ні, ти підеш із нами.
Почнемо зараз.
Поцілуй її на прощання.
- Дякую, люба. - Бувай.
Дякую, Кейло.
Думала, що залишишся? Цей тиждень починається зараз!
Спрямуємо частину пристрасті Майкла
до садівництва та боротьби з харчовими пустелями, десь 10 %, на нього самого.
Кейла дуже підтримуюча,
але вона не впорається сама.
Майкл має зрозуміти - він потребує підтримки,
щоб подолати проблеми, які йому заважають.
Я розумію, що важко розриватися між двома світами.
Але в якийсь момент треба сформувати власну особистість.
Не хочу, щоб він почувався фальшивкою. Хочу, щоб він почувався Майклом Рішардом.
Не можу дочекатися, щоб побалувати Майкла невеличкими змінами в інтер'єрі.
А ще я хочу допомогти йому наблизитись до своїх цілей.
Я чув, ти керуєш програмою екологічного права,
і Майкл має брати в ній участь.
Так. Постійно його заохочую,
але, здається, йому заважає він сам.
Зрозуміло.
Ми дуже раді підтримати щорічний збір коштів
і прагнення Майкла стати виконавчим директором.
За кілька днів буде збір коштів, тож я в захваті.
У своїй кар'єрі, у своєму житті я влаштовую таке вперше.
- Ти ніколи цього не робив? - Ніколи.
- Я допоможу з кейтерингом. - Не можу дочекатися, щоб це побачити.
Я дуже хочу показати овочі, які він вирощує.
- І це ще не все. - Гаразд.
Це сюрприз, але буде рослинна їжа.
Дуже свіжа.
- Я в захваті. - Так!
ДЕНЬ 2
ЯКЩО СЕРЦЕ РОЗБИТЕ,
САДИ НАСІННЯ В ТРІЩИНИ Й МОЛИСЯ, ЩОБ БУВ ДОЩ.
- Як ти? - Добре.
- Що відчуваєш? - Радість.
- Справді? - Так.
Приємно це чути.
Я очікував, ти скажеш, що хвилюєшся.
Ну, схвилювання і радість дуже близькі емоції.
Так, з однієї родини.
Я хочу знати, як робота на городі
впливає на твоє життя після нього.
Ким ти будеш?
Я буду виконавчим директором Recirculating Farms.
Для цього треба виступити публічно і зібрати гроші.
Які ті приміщення?
Зазвичай вони гарненькі, корпоративні,
уяви щось типу бізнес-конференції,
ось які вони.
І ти відчуваєш додатковий тиск, бо маєш походити на офісного працівника?
Так, хочу просто вписатися.
Звісно, це зрозуміло.
Але тобі, певно, буде некомфортно.
Так, не дуже.
Хто справжній Майкл?
Я не знаю.
Він хоче бути виконавчим директором компанії.
Я хочу допомогти Майклу знайти золоту середину, щоб він не пристосовувався.
Хочу, щоб він мав доволі зрілий вигляд,
щоб мати достатній вплив у місцях, куди він збирається,
але я не хочу забирати його юний, грайливий дух.
Скажи мені ось що. Скільки ви збираєтеся зібрати?
Мова про сотні чи тисячі?
Тисячі, десятки тисяч, сподіваюся. Так.
- Супер. - Скільки зможу.
- Тобі краще бути впевненим. - Так.
Не можна заходити обережно: «Привіт, народ. Ми тут дещо придумали.
Я невпевнений у собі, але хочу, щоб ви повірили в мене».
Якщо ти не повіриш у себе на 100%, -
а я вірю, що одяг із цим допомагає, - ніхто нічого не дасть.
Уяви, нас п'ятеро. Ти нас зустрів.
У нас незвична робота. Більшість каже, ми одягаємося, як клоуни.
Мій вчорашній образ був смішним.
Але коли я в чомусь, мені байдуже, чи подумають, що я маю жахливий вигляд.
Якщо я круто почуваюся, ніхто не може мені нічого сказати.
Я почуваюся чудово.
Я хочу створити тобі образ
і побудувати гардероб так, щоб у тебе був одяг для дозвілля,
але щоб цей одяг можна було б міксувати з іншими речами,
щоб він був доречнішим для роботи.
Пограймося з одягом для дозвілля?
- Так, нумо. - Чудово.
- Я бачив її у вітрині. Крута. - Шикарна.
Любиш сміливі, кольорові, з принтами?
- Так. - Чудово.
Помаранчевий і аквамарин - мої кольори.
Це колір «Долфінс».
Я шанувальник «Маямі Долфінс», це ідеальні кольори.
- Це що? - Футбольна команда.
Он як. Зрозуміло. Гарно.
Гаразд, перший образ крикливий.
Тобі страшно?
- Трохи. - Знаю. Я це відчув.
Зараз одягнеться для себе.
Одяг, який я йому вибрав, підкреслить його особистість.
Виходь.
Мені подобається. Дуже круто. Взуття неймовірне.
Ти наче знаменитість.
У тебе крутий молодий вигляд.
Тільки уточнення:
це не те, що, на мою думку, варто одягати на збір коштів.
Однак, якщо ми вдягнемо тебе у штани і заправимо сорочку,
це буде цілком доречно, бо тобі не 50 років. Тобі 30.
Я б часто таке носив, якби мав у своєму гардеробі.
Твоє обличчя мені цього не каже.
Тож, думаю, треба трохи попрацювати над упевненістю.
- Гаразд. - Трішечки.
Так.
- Гаразд? - Так.
Майкле?
Покажешся мені?
Оце мені подобається.
Деколи, коли веду людей на шопінг, настає мить усвідомлення,
вони усвідомлюють, наскільки одяг впливає на їхнє життя.
- Це взуття - це все. - Справді? Подобається?
- Вони дуже круті. - Я обожнюю масивні лофери.
Я знаю, що зазвичай на збори компанії
люди не одягають джинси, але твоя робота не офісна.
Ти показуєш, хто ти.
Я хочу, щоб ти почувався невимушено, не був консервативним.
Мені дуже подобається. Вічна класика.
Не дуже по-діловому,
але показує людям, що я налаштований серйозно.
Чудово.
Тому я хочу показати йому, що цю людину треба вивільнити...
Зроби модельний вигляд.
...і в цьому допомагає одяг.
Ну, позуй як модель.
Так-так.
Чудово.
Він упевнений, коли позує.
Прекрасно.
Є.
Я бачу його таким, яким раніше не бачив.
Так. Красень.
- Я такий щасливий. - Я теж щасливий.
У ньому я щасливий.
Він геть не схожий на те, що я купував чи одягав.
Я пошукаю щось інше. Ще більше доречного одягу.
Повернімося до звичайного одягу.
- Знімемо з тебе це. - Гаразд.
Ще стільки роботи.
Я дуже радий цьому всьому.
- Старий добрий дощ у Новому Орлеані. - Так, люблю його.
Було дуже важливо сьогодні привести Майкла сюди...
Привіт!
...я розумію, чому не хочеться виходити в люди.
Це тому, що ти не відпускаєш минуле.
- Я чув, що є магістратура... - Так.
...і ти хочеш узяти участь.
Так. Мені потрібна кваліфікація, щоб піднятися до рівня директора.
Може, ти не подаєш заявку,
бо боїшся невдачі.
Навіть моя шефиня, яка керує програмою, каже: «Не парся. Усе буде добре».
Я не зробив лише частину,
де маю написати есе про себе.
І мені соромно за таке.
Мою заявку можуть відхилити через щось інше,
але я вважатиму це причиною,
і тому почуватимусь ще більшим шматком лайна.
Я тебе зрозумів.
Я любив навчання, але в мене нічого не виходило.
Знаєш, я пішов з дому в 15 років,
тож так і не склав іспитів і не отримав атестат.
І більшу частину свого життя я соромився цього,
дозволяв цьому стримувати себе, бо відчував, що зазнав невдачі.
- Ага. - Я дозволив цьому визначити себе.
Мені досі незручно, тому я тебе розумію.
Хоча це те, чого я дуже хочу, ці сумніви завжди перемагають, і це часто заважає.
Але ти гідний і достатньо хороший,
і ти знаєш, як зробити так, щоб усе працювало, і робиш це неординарно,
а це... Озирнись.
Ці люди не просто гвинтики в механізмі.
І саме ці люди не бояться пробувати робити те,
що принесе їм найбільший успіх.
- Тому сьогодні я хочу витягнути цю заявку. - Гаразд.
Щоб ми її закінчили.
- Добре. - Добре?
Остання частина - у чому проблема?
Треба заповнити прогалини в моїй освіті.
Як ти плануєш це пояснити?
Я кинув виш, бо був дуже пригнічений.
Мені вже не було комфортно жити самому.
Я захотів повернутися додому.
Я пішов у виш просто для галочки. Я не хотів учитися.
- Учився, бо так треба. - Саме так.
А потім я працював.
Мабуть, ти хвилюєшся, що вони засудять цю причину.
Мені здається, що мій досвід не значущий, і ніхто не сприйме мене серйозно.
Так. І давно ти хотів це зробити?
Ти про магістратуру?
Це почалося кілька років тому, може, два-три роки тому.
Щойно вона це побачила, сказала, що я маю податися.
«Але що треба зробити спершу? Здобути ступінь бакалавра».
Я подумав: «Так, я маю це зробити».
І ми почали діяти, щоб я міг повернутися до вишу.
Ага. Дозволь мені дещо зауважити.
Меріенн вірить у тебе.
Припини сумніватися в собі.
- Так, це важко. - Ага.
Ця невпевненість у собі - маленький демон у людей, які зробили себе з нуля,
яким казали, що вони ніким не стануть, що вони опиняться
у в'язниці чи канаві.
- Перелаштувати себе важко. - Так.
Це дуже важко, бо я такий уже 30 років.
Коли трапляється щось хороше, я нервуюся.
Я думаю, що щось погане має прийти після цього,
і це мене розчавить, тож я налаштовуюсь не мати великих надій.
Кажу собі: «Приготуйся, наближається щось погане».
Коли ти так почуваєшся, пригальмуй, видихни.
Скажи: «Хвилинку. Люди навколо вірять у мене.
Може, вони праві».
- Так. - Розумієш?
Я бачу, як до нього починає доходити,
думає: «Я сам стримував себе,
бо відчував, що я недостатньо хороший.
Але знаєте що?
Я достатньо хороший, бляха».
Думаю, це чудово.
Ти дуже доступно це пояснив, тебе зрозуміють,
і шлях до цілі тернистий у всіх.
- Так. - Розумієш?
- Нудно, коли гладко. - Так.
Вечірка тут, сонечко!
Привіт!
- Як справи? - Він щойно подав заявку.
Не заливай. Ти не міг закінчити заявку,
яка зайняла в тебе стільки часу, і бути таким спокійним.
Я намагаюся перевести цю емоцію, цю тривогу, у радість.
Переведімо її ось так.
Так.
- Так, Боббі! - Гаразд. Усе.
Наприкінці цього тижня на фермі мала була вечірка,
але там ллє як з відра, і навряд чи це припиниться,
тож ми проведемо захід тут.
- Що? - Так.
- Відчинимо наше місце. - Воно круте.
Знімаємо з тебе стрес. Вона буде великим успіхом.
- Щоб ти зосередився на майбутньому. - Дякую.
- Люблю тебе. - Дякую.
ДЕНЬ 3
ПРАГНУЧИ БУТИ НОРМАЛЬНИМ, НІКОЛИ НЕ ДІЗНАЄШСЯ, ЯКИМ КРУТИМ МІГ БУТИ.
МАЯ ЕНДЖЕЛОУ
Я покликав тебе сюди, бо хотів, щоб ти побув у місці
без метушні, і мені здається, тобі комфортніше на вулиці.
Мені зручно, де б я не був. Я пристосовуюсь.
Знаєш, що це?
Це слова хлопчика: «Я не знаю, що зі мною буде завтра».
- А ще це механізм виживання. - Так.
Який період дитинства найхаотичніший?
Які спогади залишилися з тобою?
Навіть не знаю. Їх так багато.
Стільки нічних поїздок,
разів у машині, припаркованій в стрьомних районах,
на самоті.
Це було божевілля. Я не знав, що принесе наступний день.
Я не знав, якою буде вечеря. Чи я взагалі вечерятиму.
Я не люблю це пригадувати.
Де була твоя мама?
Був момент, коли я намагався жити з мамою,
і вона відмовлялася.
Це був, певно, найгірший період мого життя.
Я б не хотів про це говорити,
бо я вже це відпустив.
Не відпустив. Це впливає на твоє життя зараз.
Ти проходиш через це, і все добре.
- Тож я кажу собі... - Ні.
Хлопчику потрібен був хтось поруч, щоб захищав його, любив
і казав, що він заслуговує на краще майбутнє, ніж те, що отримав.
Мати відмовила тобі в дитинстві.
Що ти відчуваєш? І не кажи, що ти змирився.
Я б не розмовляв тут із тобою, якби це не вплинуло на тебе.
Це дуже боляче.
Я просто думаю собі: «Нащо про це згадувати?»
Якщо щось посадити й не доглядати,
воно взагалі проросте?
- Воно розцвіте на повну потужність? - Ні.
Ти - те насіння, яке має розквітнути,
хоче життя, на яке заслуговує. Ти не дозволяєш собі,
бо кажеш: «Який сенс говорити про це?»
Суть цього в тому, щоб ти міг рости.
Є вислів:
якщо ти не винен, це не означає, що ти за це не відповідаєш.
Розмова з Джейсоном...
Чому я його Джейсоном називаю?
Він нагадує мені мого сина Джейсона. Ось чому я обмовився по Фрейду.
Майкл нагадує моїх синів, я відчуваю - я тут,
щоб показати, як він може пройти через це, а ще підтримати його.
Я запросив сюди кількох друзів.
Ясно.
...з 100 Black Men. Ти колись таке чув?
Я покликав їх,
бо деякі з них пройшли через подібний досвід.
Один з них був моїм наставником у твоєму віці.
Що скажеш?
Я нервуюсь.
Хіба не приємно поговорити з кимось і сказати «мені потрібна підтримка»?
Я ніколи цього не робив.
Я не прошу допомоги. Роблю все сам.
100 Black Men - це програма наставництва,
яка підтримує молодих афроамериканців, тому я запросив їх прийти сюди до Майкла.
Я хочу, щоб Майкл знав, що має доступну підтримку в громаді.
Я питав, чи зустрічав ти когось із корінних американців і чорних.
Ось цей чоловік.
Я наставник в United Nation Houma Indians
і виконавчий директор Регіональної чорної торгової палати.
Я голова міського відділу 100 Black Men у Новому Орлеані.
Я вже розповідав тобі про нього,
Даррелл був поруч, коли я дізнався, що став батьком,
він дав мені роботу, підтримку і відчуття безпеки.
Це не просто зустріч, це не взаємодія,
коли кажеш: «Зустріньмося», а тоді нічого не відбувається.
Має бути хтось, з ким можна поговорити й до кого звернутися.
І пам'ятай, учорашній день - історія, а завтрашній - таємниця.
У тебе є лише зараз.
Тривога з'являється, коли не знаєш, що буде завтра?
- Так. - Забудь про це.
Ти зараз сидиш зі своїми. Розслабся.
Готуючись до майбутнього, завжди думай про минуле.
- Це сто відсотків я. - Усі так роблять.
У людей є захисні механізми.
Тож для тебе це має бути інакше.
Ти колись бував
у групі темношкірих людей, які казали: «Ми тут, щоб підтримати тебе»?
Ні, ніколи.
Я скажу, що ні...
Це неприємно, але в хорошому сенсі.
Я завжди почувався розгубленим.
Якщо будеш собою, потрібні люди знайдуть тебе.
Ти не сам.
Коли постійно виправдовуєшся і не завжди знаходиш пояснення,
це дуже пригнічує.
Повернутися у виш у Новому Орлеані після «Катріни»... Цього не сталося.
Я не хотів йти до школи, де почувався, як у в'язниці. Щойно я склав GED...
Дуже важко вступити у коледж лише з GED.
Тоді мене змусили пройти додаткові курси, бо я не маю атестата.
Ти їх пройшов?
Щойно отримав бакалавра з соціології.
- Так! - Звісно.
Але ти це зробив, попри все.
- Отримав диплом. - Так.
- Перегорнімо цю сторінку. - Ось так.
Що робитимеш далі? Що далі?
Треба вступити в Лойолу на магістра екологічного права.
- Чудово. - Для чого?
Стати виконавчим директором у моїй НДО
Ти ще не пройшов шлях.
Ти ще вчишся. Ти все ще йдеш уперед.
Знаєш, ти новатор.
Ти можеш так себе не називати, але це так. Ти практикуєш новаторство.
- Тебе називали новатором? - Ніколи так не думав.
Це гарно описує тебе. Ти новатор.
Треба пам'ятати, що попри всі твої труднощі, хтось бере з тебе приклад.
Так.
- Що таке? - Усе добре.
- Так? - Хочу бути присутнім.
- Не самозаглиблюватись. - Ясно.
Мені дивно бути такою людиною, яка виступає в громаді,
прагне залучати темношкірих у садівництво, організовувати й створювати такі простори,
але дивно почуватися в них, бо я ніколи в них не був.
Зазвичай я єдиний кольоровий у багатьох групах людей.
Здебільшого я єдина кольорова людина,
і я вже давно так живу.
Це сила, і ти можеш перенаправити її.
Ти не можеш вести, якщо тобі незручно. Ти ростеш, але навіть не уявляєш цього.
- Просто через свою присутність. - Ого.
Те, про що ти говориш, слушне. Треба це переосмислити.
Що б ти не робив, ти робитимеш це першим.
Маю бути впевненим, так.
Зранку дивись собі в очі й кажи:
«Я новатор, і я бос», посміхайся і кажи: «Я бос».
- Скажи. - Так. Я новатор і бос.
- Супер. Схоже, ти це серйозно. - Глянь на його очі. А усмішка яка!
- Так! - Саме так.
Знаючи, скільки всього Майкл пережив у минулому, усе ж
ніхто йому не розповів, як облаштувати дім так, щоб це спонукало до розвитку.
Саме це я зробив для Майкла.
Я перетворив його дім на місце, де немає роботи,
воно наповнене лише тими речами, які заряджають.
ДЕНЬ 4
ВІДВАЖУЮЧИСЬ ПОСАДИТИ НАСІННЯ... НЕ ЗНАЄШ, ЩО ВИРОСТЕ.
МІШЕЛЬ ОБАМА
Боже, ми приїхали в розкішний салон.
САЛОН «РОКЕТ САЙЕНС»
Заходь. Сідай.
Привіт, красеню.
Що ти робиш,
щоб бути таким гарним щодня?
Прокидаюся.
- Встаєш і маєш гарний вигляд? - Так, я прокинувся таким.
Я пошукаю тобі мануального терапевта, щоб зняв цей тягар із плечей.
- Я помацаю волосся? Занурю пальці. - Так.
О так, дорогенький.
Ти такий гарнюня.
Ти й сам гарнюня.
Дякую, золотце.
Я розшарівся, бо Майкл фліртує зі мною?
Ні!
Я не розшарівся, Майкле.
Я дуже радий, що як на того, хто робить стільки для громади,
ти такий добросердний. Я захоплений твоєю роботою.
Іноді мені здається, що дуже симпатичні люди погані.
Розумієш? І це дратує.
Майкл визначив свою мету і пристрасть у житті.
Догляд за волоссям не був у нього в пріоритеті.
Тож я хочу зберегти довжину, але що зробити?
Надати форму, ти вгадав.
Я точно хочу афро.
- Відріжу трохи насухо. - Гаразд.
Тоді помию.
Скільки часу ти готовий виділити вранці?
Зранку я нікуди не поспішаю.
Є дещо, що я намагався практикувати,
наприклад, загортати волосся в шовк, щоб локони трималися купи.
Твої б слова та богу у вуха.
Тобі треба таку шовкову шапочку.
Ти не той, хто заважає на історичні гендерні норми.
- Так. - Одягнімо шапочку.
Так.
Класно, що Майкл не має часу на жорсткі ідеї щодо гендерної бінарності.
Він за довге волосся.
Якщо я зніму довжину, яка обтяжує,
його локони стануть гарними й пружними.
Уперед!
- Привіт. - Дуже приємно. Я Даррен.
Дуже приємно. Я б хотів прибрати цю частину.
- Просто... - Ясно.
А потім зняти ось це все. Ну, ти готовий?
- Готовий. - Уперед.
- Усе заберемо? - Забирай це.
Що? Гадаєш, це жахлива помилка?
- Новий початок - завжди добре. - Ти правий. Давай.
Любий, ти вогонь.
Поглянь на нього. У мене сироти пішли.
Із цим, але з оцим. Це...
Як ти облизуєш губи... Припини!
Мені ніхто в житті так не подобався.
- Дякую. - Дякую.
Помиємо тобі волосся.
Зараз покажу тобі танець шльондри.
Як дуже хочеш вразити Кейлу, маєш зробити наступне.
Просто зайдеш і скажеш: «Привіт, люба».
І не забудь повихляти задом. Зрозумів?
Мене так пруть твої кучері, вони будуть просто чудові.
Ти все ще наш красень Майкл,
але трохи намарафечений.
Без зайвих слів, ось новий,
трохи покращений, я б так сказав,
Майкл.
Боже мій.
У мене геть інший вигляд.
А яке гарне волосся.
- Мені подобається. - Так?
Дуже.
- Почуваєшся гарним? - Пружні локони. Ідеал.
- Ідеал, га? - Так. Мені це так подобається.
- Боже. - Та форма?
Задня частина дивовижна.
Воно має форму!
Я завжди цього хотів, але не знав, як це зробити.
Ти не багато підстриг, але це так приємно.
Насолоджуйся.
Мені подобається, що можна робити тугіші локони,
або вільніші, якщо захочу.
Здається, твоя мова тіла змінилася.
Я дивлюся на своє зображення і не вірю. Типу: «Це справді я?»
Почуваюся інакшим.
- Здається, у мене чудовий вигляд. - Скажи?
І мені сподобалося, коли ти це зробив. Сексі. Підійми його.
Я в захваті.
Маєш чудовий вигляд. Я радий, що ти чудово почуваєшся.
- Діти тут. - Вони тут.
Привіт!
Я привів супермодель!
- Ти такий гарний. - Дякую.
Привіт, сонце. Радий тебе бачити, як ти?
У тебе таке гарне обличчя.
Він такий в біса гарний!
Ти готовий?
Заходь.
Заходь у місто мрії
Що?
Боже мій.
Що?
- Це не мій дім. - Це твій дім.
Тепер немає теплиці, тож у тебе є дім.
У мене аж дух перехопило. Мені зараз важко дихати.
Чорт забирай. Це неймовірно.
Це дім виконавчого директора.
Це дім новатора і боса.
Я в такому захваті від цього.
Чудова афірмація. Це було неймовірно.
- Що, Танні? - Диван класний.
Коли ми востаннє сиділи на дивані, я не міг встати. Ми провалилися.
- Це прекрасно. - Дуже пружний.
Скажи?
Він дуже глибокий і, якщо зняти подушки, тут можуть заночувати друзі.
Шик.
- Це фактично два односпальні ліжка. - Класно.
- Переїжджаєш? - Це мій дім.
Ми переїжджаємо.
- Продовжимо? - Так.
- Розкішний маєток? Що це? - Картини на замовлення.
Тепер можна запросити друзів на вечерю.
Так, і не соромитися, що в нас немає місця.
- Нема бруду на підлозі. - Не треба позичати стільці.
Це не дитячий будинок. Люди будуть вести дорослі...
- Це дім дорослого мужика. - Так.
Гаразд, усі йдіть сюди.
- Ми підмарафетили кухню. - Овва.
Боже. У тебе тут було місце для острівка?
Не думав, що було. Кейла завжди його хотіла.
Ми позбулися бруду.
Уявляєш, як ти тут готуєш?
Однозначно.
Ходімо до спальні.
Боже мій.
Отакої!
Як готельний номер.
Вона така стильна, смілива і крута.
- Чуттєва. - Це неймо... Так.
Поставили тобі стіл, щоб ти вчився.
Боже. Це чудово!
Тут можна зосередитися і виконати завдання.
Так. Мені подобається.
- Повний розворот. - Це неймовірно.
- Так? - Ти перевершив себе. Дякую.
Сьогодні у нас збір коштів у вашому місці.
Я подбаю, щоб ти одягнувся так, щоб тобі було комфортно.
- Добре. - Але це буде епатажно.
- Схоже на мій стиль. - Добре.
Одягнемо тебе на сьогодні. Приміряємо?
- Так, нумо приміряти. - Я хочу досягнути максимуму.
Так, я готовий, на сто відсотків.
Зробімо це.
- Діти? - Привіт.
- Готові? - Так.
Так.
Дуже готовий.
- Приєднуйся до нас, сонце. - Кастинг. Модель номер один.
Привіт!
- Обожнюю цю енергетику! - Я не був готовим до цього, Танні.
Наче син Гаррі Стайлза і Бруно Марса, але він високий.
Ти просто сяєш. Я починаю бачити істинного тебе.
Гадки не мав, що в тебе є цей бік, і я вражений.
Зроби, чого я тебе навчив.
Так!
- Звідки це взялося? - Я його навчив.
- Джонатан вчора навчив. - Навчив вчора.
- Боже мій! - Звертайтеся, я тут.
Другий образ.
Майкле!
Овва!
Класне взуття!
Думав, одягнеш його в костюм. Це все ще професійно.
- Так! - Дякую, що порушили норму!
Чесно, сьогодні він буде в іншому.
Та ну? Йому це личить!
Може вдягти це на зустріч.
- Я б не засмутився. - Зовсім ні.
Це жіночий кардиган з жіночого магазину.
Обидва образи сміливі.
Є той, який тобі підходить більше?
Від них різні відчуття, але це все я.
У нас немає часу. Ми готуємо захід у нашому лофті.
Збирайся, ми все підготуємо.
- Добре, чудовий план. - Бувай!
- Ходімо! - Заводь машину.
- Я підготую його одяг. - Гаразд!
Посунь сюди.
Підіймай попереком, не колінами.
- Ось так. - Ні, чекай.
Так, Тане, правильно.
- Чудово. Посередині. - Працюй пресом.
Молодець, Тане.
Одна голова добре, дві ліпше. Дай п'ять!
Я відповідаю за закуски,
і хай навіть не сумніваються, що ці овочі з їхнього городу.
Є мінібаклажани з пармезаном на шпажках,
милі мініатюрні порції салату,
тонни зелені, їстівні квіти.
Також є одна з улюблених страв Майкла -
смажена бамія з лимонним соусом.
Я дуже хочу показати роботу Майкла на фермі.
Це дещо неймовірно потужне.
Якщо люди це побачать і скуштують, вони спустошать свої гаманці.
НОВИЙ МАЙКЛ
ВЕСНЯНА БРУНЬКА СПІВАЄ ІНШИМ, ЩОБ ПРИЄДНАЛИСЯ ДО ЇЇ ПОВСТАННЯ.
АМАНДА ГОРМАН
Привіт.
Мати рідна.
Який ти красень!
Ти нагадуєш мені принца.
- Що думаєш про волосся? - Мені подобається.
Гаразд.
Приголомшливо?
- Дуже. Я не можу дихати. - Вона така гарна.
- Я теж так почувався! - Я не можу дихати.
- Це вже доросла спальня. - Скажи?
Мені подобаються фото.
Боже мій.
- Готова побачити решту? - Ні!
Ні?
Можемо зачекати.
- Багато змін. - Багато.
Багато всього відразу.
Нереально.
- Не віриться, що це наш дім. - Так.
Цей тиждень був шаленим.
- Я скучила. - Я теж за тобою скучив.
Було весело. Шкода, що ти цього не бачила,
але було круто налаштовуватися
на краще, світліше майбутнє.
Так, бути впевненим чоловіком, якого ти заслуговуєш,
і яким я заслуговую бути.
ЗБІР КОШТІВ
ДЕСЯТИРІЧЧЯ
- Привіт! - Як справи?
Ну, привіт!
Як справи? Я Карамо.
- Привіт. - Народ, Майкл тут!
Привіт!
Боже мій. Гляньте на Кейлу!
А Майкл який!
Знаєте що? Моя місія виконана.
- Це ти? - Це я. Так.
Цей одяг - усе, чого я очікував.
Емілі!
Це стилі A$AP і Джастіна, а також Тайлера. Він влучив у ціль.
Ми від'єднаємо цього Майкла від Майкла-фермера.
- Триматимемо їх окремо. - Так!
Так.
Він здатний бути будь-ким.
Може бути моделлю, яка займається садівництвом.
Свіжа їжа, міське садівництво, танець шльондри, краще волосся, сонцезахист.
Так, сонце!
Тож я передам мікрофон герою дня.
Майкле, далі ти сам.
Дякую, що прийшли вшанувати істину продовольчого суверенітету,
і допомагаєте зробити Новий Орлеан кращим,
сподіваючись, що це вплине на країну,
а потім і на світ.
Майкл впевнено каже:
«Я тут і готовий рухатися далі».
Я дуже вам вдячний. Цей тиждень був неймовірним.
Він приніс багато змін. Визнаю, робота тільки почалася.
Але це новий розділ.
Це нове життя, яке я отримав,
і я точно відплачу з лишком.
З того, хто не знав, що робити далі, він перетворився на впевненого в собі.
Хто цей хлопець? Звідки він узявся? Він схожий на знаменитість.
Сьогодні збір коштів. Відкрийте серця і гаманці.
- Зароби гроші! - Де твій гаманець?
Коли ми приїхали,
Майкл був невпевнений у собі,
Майкл не знав своєї цінності, у нього був синдром самозванця.
Якщо ваша подорож інша,
це не означає, що ваше місце призначення не буде успіхом.
Вітаю.
Це так класно!
Він посміхається на всі 32. Це чудово.
Він може дати собі енергію і любов, щоб проявляти себе,
і віддавати їх своїй громаді.
- Дякую, що номінувала мене. - Ти заслужив це все.
Я нічого не зробила. Це все ти сам.
Досягти, чого я досяг на цю мить... Це неймовірно, і я пишаюся собою.
Першу пожертву на тисячу доларів зробили,
тож, ура, пожертви!
МАЙКЛА ЗАРАХУВАЛИ НА ПРОГРАМУ З ЕКОЛОГІЧНОГО ПРАВА
ЗІ СТИПЕНДІЄЮ!
ПОРАДИ ВІД П'ЯТІРКИ
Борешся з ковтунами?
Не сьогодні!
Коли миєте волосся, не робіть ось так.
Ніколи!
Завжди вертикально.
Лагідніше з ним, добре?
Наносьте кондиціонер від середини волосся до кінчиків.
Я беру гребінець, щоб рівномірно розподілити кондиціонер.
Тоді закручуємо волосся зверху в пучок, і закінчуємо митися.
Коли помиєтесь, ретельно змийте його і йдіть підкорювати свій день.
Так!
Переклад субтитрів: Марія Подвісньова