‫תראו, יש תנין שפשוט מסתובב כאן.‬ ‫-זה לא נראה כמו אמריקה!‬
‫בחורה, בשבילי זאת לגמרי אמריקה.‬
‫- ג'ונתן, יופי -‬
‫- בובי, עיצוב -‬
‫- קראמו, תרבות -‬
‫- טאן, אופנה -‬
‫- אנטוני, אוכל ויין -‬
‫- עין קווירית -‬
‫רוצים לדעת למי אנחנו עוזרים השבוע?‬ ‫-כן!‬
‫בסדר. קוראים לו ארנסט ברתולומיו.‬
‫ברוכים הבאים לניו אורלינס. תעשו חיים.‬
‫הוא קריאולי גאה,‬ ‫שגדל עמוק בביצות לואיזיאנה.‬
‫ההגייה, קראמו.‬ ‫-הביצות.‬
‫כשאמרת "עמוק", ממש רעדתי.‬
‫לגדול באזור הכפרי, איש,‬ ‫זה המקום שכדאי לגדול בו.‬
‫אבי הוא אדם מיוחד ואמיתי‬ ‫שאימא שלי מוכנה לסבול.‬
‫- אריאל, בת / ממליצה -‬
‫כן, פנטסטי.‬
‫הוא בן 68‬ ‫ועומד לחגוג את יום הנישואין ה-39 שלו‬
‫עם אשתו, מירנדה!‬
‫איזה מתוק!‬
‫מירנדה היא אישה נהדרת, כן?‬
‫היא נראית ממש טוב. יפהפייה.‬
‫לארנסט יש את הלב הכי גדול שתראו אי פעם.‬
‫- מירנדה, אשתו של ארנסט -‬
‫מירנדה גדלה בעיר.‬ ‫לא רציתי להתחתן עם מישהי מהאזור הכפרי,‬
‫כי כולם שם היו קרובים‬ ‫והייתי עלול להתחתן עם דודנית שלי.‬
‫זה ארנסט.‬
‫שתי הבנות של ארנסט ומירנדה עזבו את הקן‬
‫והמרחק בנישואיהם גדל.‬
‫לא!‬ ‫-אבל זה נפוץ.‬
‫הבנות עזבו את המדינה‬
‫ואז התחלנו לנהל חיים נפרדים.‬
‫לבשל, לטפל בגינת הפרפרים שלי,‬ ‫והוא קיבל את החנייה של הבית.‬
‫אם אתם רוצים לבלות בחברתי,‬ ‫אני בחוץ, עושה דברים במאורה שלי.‬
‫ארנסט עובד על המכונית שלו כל הזמן.‬
‫אבא שלי תמיד נמצא במאורה שלו, צופה במשחק,‬
‫ואימא שלי תמיד נמצאת‬ ‫במטבח וצופה בתוכניות בישול.‬
‫קל לעשות חראקות. פשוט לוחצים‬ ‫על דוושת הדלק ומשחררים את המצמד.‬
‫אני בטוחה שהוא יוכל‬ ‫ממש לגור שם בחוץ, אם רק ניתן לו.‬
‫הרבה פעמים, כשלזוגות יש ילדים,‬ ‫הילדים הופכים להיות הכול בשבילם,‬
‫ואז, כשהילדים עוזבים, הם כזה, "רגע,‬ ‫שכחנו שכבר אין לנו שום דבר במשותף".‬
‫מירנדה לא אוהבת לעשות את הדברים שאני אוהב,‬
‫שהם להפליג בסירה ולדוג, אתם יודעים.‬
‫היא אומרת שאין בה שירותים‬ ‫ואני אומר, "תראי, יש לנו דלי".‬
‫רוכב על האופניים, נהנה מהמוזיקה.‬
‫כן. עכבר הכפר והבחורה מהעיר, אתם יודעים?‬
‫אנחנו שונים מאוד.‬
‫מירנדה אוהבת לנסות‬ ‫מאכלים חדשים, אבל ארנסט אינו מעוניין בכך.‬
‫לפני שהתחתנו, היינו יוצאים לאכול,‬
‫אבל עכשיו ארנסט מעדיף לאכול בשר ציד.‬
‫אני אוהב לבשל נוטריות, אונדטרות, דביבונים…‬
‫אני לא מוכנה לנקות‬ ‫את הבשר הזה וגם לא לאכול אותו.‬
‫הטעם נפלא.‬
‫בתם, אריאל, המליצה שנבוא‬ ‫אל אביה לפני שיהיה מאוחר מדי.‬
‫מאוחר מדי בשביל מה? זה מפחיד!‬
‫אבא שלי הוא מעשי מאוד.‬
‫הוא כזה, "אני אוודא שיהיה לה דלק במכונית",‬
‫אתם יודעים, "אם היא צריכה‬ ‫שאאסוף משהו, אני אלך להביא אותו".‬
‫אנחנו רואות את האהבה.‬
‫אנחנו פשוט רוצות לראות‬ ‫את האהבה באופן שאימא שלי רוצה לקבל.‬
‫מירנדה רוצה שאתלבש יפה,‬ ‫שאיראה ממש טוב וכל זה.‬
‫אבל אני מהכפר, איש.‬
‫היא התחתנה איתי,‬ ‫אתם יודעים. זה היה טוב, אז זה אני.‬
‫למרות שמירנדה אוהבת את ארנסט,‬ ‫היא מתגעגעת לגבר המגניב שלה,‬
‫שהפך לאיש מערות עכשיו.‬
‫בסולם מאחת עד 100,‬
‫האהבה שלי לזקן עם הגומיות היא…‬
‫אפס.‬
‫לדעתי הוא ייחודי. אני יחיד במיני.‬
‫יום הנישואין ה-39‬ ‫של ארנסט ומירנדה יהיה בסוף השבוע,‬
‫ואריאל נחושה לעזור לאביה לצאת מהשגרה‬
‫ולהפוך את היום הזה למיוחד בשביל אימה.‬ ‫-חמוד.‬
‫אני רוצה שהם יגיעו לעמק השווה.‬
‫הם אוהבים זה את זה כל כך. הוא מסוגל לזה!‬
‫פשוט לא נראה לי שהוא יודע איך.‬
‫מטרתנו השבוע היא לראות‬ ‫אם עכבר הכפר הזה יוכל להקסים את זוגתו.‬
‫להגיע לעמק השווה‬ ‫זה יותר כיפי מאשר ללכת בדרך לבדך.‬
‫כן!‬ ‫-כן!‬
‫אני שמח שאנחנו ביחד.‬ ‫-אמן!‬
‫- היום הראשון -‬
‫- "מוטב להתכופף קצת‬ ‫מאשר להישבר." ג'יין ולס -‬
‫טוב, בואו נעשה את זה!‬ ‫-קדימה!‬
‫מותק, אנחנו בבית!‬
‫תראו את המכונית הזאת!‬
‫חמודה.‬ ‫-הבית ממש חמוד.‬
‫איפה הוא?‬
‫ארנסט?‬
‫קוראים לך ד"ר ארנסט? כי אלה מדי רפואה.‬
‫כן, אני מעסה.‬
‫מה שלומך? קראמו. נעים מאוד.‬
‫נעים מאוד.‬ ‫-כן, אדוני.‬
‫טוב, ארנסט חמוד.‬
‫מחוספס קצת, מלוכלך קצת, אבל חמוד.‬
‫פנטסטי.‬ ‫-זאת באמת המכונית שלך?‬
‫קניתי אותה ב-1986‬ ‫תמורת 1,500 דולרים מ"וודו מייק".‬
‫בואו לראות.‬
‫היא ממש יפה.‬ ‫-תראו את העיצוב הפנימי.‬
‫אני אפתח.‬ ‫-אלוהים!‬
‫בואו נעשה כאן צילומים!‬
‫תראו את ידית ההילוכים עם קת האקדח.‬ ‫-מה זאת אומרת?‬
‫ארבעה הילוכים! כן!‬ ‫-אני יוצא. אני לא יודע לנהוג בגיר ידני.‬
‫זה מהמם!‬ ‫-כן, פנטסטי.‬
‫כרגע קלטתי טלוויזיה ענקית,‬ ‫אז אתה לא רק מתקן כאן דברים,‬
‫אלא ממש נמצא כאן כל הזמן.‬
‫כן.‬ ‫-אתה ומירנדה צריכים לעשות‬
‫ערב של דייט דרייב-אין.‬ ‫-זה ממש חמוד!‬
‫פנטסטי.‬
‫יש לך תמונות של המשפחה בכל מקום.‬
‫כן.‬ ‫-הן ממש חמודות.‬
‫איזה יופי.‬
‫דומיניק ואריאל, כן.‬
‫יש לי שתי בנות, כן? דומיניק נולדה ראשונה.‬
‫מירנדה הראתה לה‬ ‫איך לעשות קניות. והשנייה, אריאל?‬
‫כשהלכתי לדוג ולצוד, אריאל באה איתי.‬
‫יש כאן הרבה תמונות‬ ‫של הבנות שלך. יש גם תמונה של מירנדה?‬
‫לא.‬
‫בסדר, רק בדקתי.‬ ‫-למה?‬
‫בסדר.‬
‫אני עובר על כל הזבל‬ ‫שיש בארגזים, אתם יודעים…‬
‫אל תחמיר את מצבך, ארנסט. זה בסדר.‬
‫תראו, אני אספר לכם איך פגשתי את מירנדה.‬
‫כשהייתי בתיכון, בסוף שנות ה-60,‬
‫עבדתי במשרה חלקית ב"סירס",‬ ‫במחסן, והצמדתי מחירים לכלי עבודה.‬
‫היא עבדה במחלקת הממתקים. היא הייתה נכנסת‬ ‫למקרר כדי לקחת ממתקים, סוגרת את הדלת,‬
‫ואז התחבקנו והתנשקנו, כן? היא הייתה…‬
‫פנטסטי, איש.‬ ‫-ברור מהי המילה שארנסט הכי אוהב.‬
‫פנטסטי.‬
‫שמתי לב שיש כאן הרבה מצרכי מזון.‬
‫אני רואה דבש אורגני, רוטב לואיזיאנה חריף…‬
‫אני אוהב לבשל.‬
‫למעשה, בדיוק הכנתי קצת דביבון.‬ ‫-דביבון. בסדר.‬
‫דביבון?‬
‫תעשי לי טובה.‬
‫אני רוצה לראות את הדביבון הצלוי.‬ ‫קדימה. אני רוצה כפפות דביבון.‬
‫והוא מכוסה בבצלי בר, שום ופלפל חריף.‬
‫אתה זוכר שאכלת דביבונים כשגדלת?‬
‫בטח.‬ ‫-מי הכין לך אותם?‬
‫אימא שלי.‬
‫אולי תיתן לו קצת? שיטעם.‬
‫הוא ממש קשה.‬ ‫-אז זה כמו בשר מיובש שהורטב?‬
‫אנטוני, אל תעשה את זה.‬ ‫-אפשר לקבל עוד קצת פלפלים, בבקשה?‬
‫טוב מאוד.‬
‫אל תעשה את זה!‬
‫עסיסי, רך…‬
‫דביבונים הם לא רק חמודים סוף,‬
‫אלא גם החיה היחידה, פרט לבני אדם,‬ ‫שיכולה לעשות כך בכפות הידיים שלה.‬
‫וכרגע אכלתי אחד.‬
‫מצטער, הייתי חמדן. אתם רוצים מנה?‬ ‫-כרגע אכלתי.‬
‫לא, אני ממש מלא.‬
‫תפסיק להכניס כל דבר לפה שלך!‬
‫זה חדר הכביסה שלי.‬ ‫-כאן אתה מכבס את מדי הרפואה.‬
‫מטבח ה"ננסי מאיירס" הזה‬
‫שונה מאוד מהאופן שבו אתה חי בחנייה.‬
‫אני ממש מקווה לפגוש את מירנדה.‬ ‫-זאת מירנדה?‬
‫כן, אלו מירנדה ודומיניק.‬
‫אהבתי שיש לך המון תמונות של כולן.‬
‫מירנדה תלתה אותן בעצמה.‬
‫כן, וכן, וכן, וכן.‬
‫זה חדר שינה, או משרד?‬
‫אני משתמש בו כדי ללמוד.‬ ‫-בסדר.‬
‫אבל זה היה החדר של דומיניק ואריאל.‬
‫אלוהים.‬ ‫-איפה חדר השינה שלך ושל מירנדה?‬
‫בחזית.‬ ‫-טוב. בואו נעיף שם מבט. תוביל אותנו.‬
‫איפה הקסם קורה?‬
‫תראה, טאני.‬ ‫-אהבתי!‬
‫היא אוהבת נעליים.‬
‫היא ממש אוהבת נעליים.‬
‫אין לי בעיה עם מעילי טייסים.‬
‫הוא ממש לא רע.‬
‫אלה באופנה עכשיו.‬
‫בובי, ראית את הסרט הכחול?‬
‫אה, זה…‬
‫וינטג'.‬
‫זה פעל? הצלחת?‬
‫בזהירות.‬ ‫-הוא די קל.‬
‫רגע, אני נופל!‬ ‫-בזהירות.‬
‫אלוהים.‬
‫אתה רופא, אח, או עובד בבית חולים?‬
‫לא. זה נוח.‬
‫ולא מצאת משהו נוח שאתה אוהב יותר?‬
‫מה שתגיד.‬ ‫-אני רוצה לעזור.‬
‫אני אעזור לך.‬ ‫תגיד לי מה מירנדה חושבת על הבגדים שלך.‬
‫היא רוצה שאתלבש יפה ואהיה מטופח.‬
‫בסדר.‬ ‫-נוח לי ככה.‬
‫אתה יודע, זה לא חשוב לי.‬ ‫-לא.‬
‫כן.‬ ‫-לא.‬
‫לפעמים צריך לחשוב על האדם השני בנישואים.‬ ‫-כן.‬
‫נחשוב על הצד של מירנדה אחר כך.‬
‫טוב, ראשית, איך זה פחות נוח מזה?‬
‫זה נוח מאוד.‬ ‫-אז למה אתה לובש את זה, ולא את זה?‬
‫במאורה אני לובש מה שאני מוצא.‬
‫בסדר. כשאתה לא במאורה, מה אתה לובש?‬
‫כנראה ג'ינס, כי יש לי…‬ ‫-תראה לי.‬
‫כאן אין שום דבר.‬ ‫כאן יש בעיקר בגדים אלגנטיים.‬
‫ואיפה שאר הבגדים שלך?‬
‫בארון הזה יש רק בגדים אלגנטיים.‬
‫איפה שאר הבגדים?‬
‫טוב, גרביים…‬ ‫-כפי שאתה רואה.‬
‫חולצות טי.‬
‫אני בן 40 כמעט.‬
‫אף פעם לא ראיתי שמישהו‬ ‫משתמש בארון תיוק כמגירות לבגדים.‬
‫כאן נמצאים בעיקר בגדי היום-יום שלך.‬
‫כן. טוב, תראה…‬
‫הם רחבים מדי במותניים,‬ ‫אז השחלתי בהם אזיקון, אתה יודע,‬
‫במקום חגורה.‬
‫קשרתי שם את האזיקון והוא עוזר לי.‬
‫לא.‬
‫לא. אף אחד לא יתייחס אליך ברצינות!‬
‫כאן יש רק תחתונים?‬ ‫-בעיקר.‬
‫והם נקיים? ובלי חורים? זה לא…‬
‫זה ממש חוטיני!‬
‫חוטיני ממש רפוי.‬
‫אסור שזה יקרה שוב לעולם.‬ ‫-בסדר.‬
‫זה לא מושך את מירנדה.‬
‫לא, גברתי.‬
‫דבר איתי על שלייקעס.‬
‫אני לובש שלייקעס‬ ‫כי זה שמיש ואני אוהב להיות ייחודי.‬
‫אז כן אכפת לך מה אנשים יחשבו.‬
‫כן, בעיקרון.‬ ‫-אבל אתה עדיין לובש מדי רפואה.‬
‫כן.‬ ‫-אנחנו נמצא פתרון.‬
‫בסדר. נשמע לי טוב.‬
‫למישהו יש טעם יקר.‬
‫לעניין תמונות…‬
‫תן לי לראות.‬ ‫-הנה מירנדה.‬
‫אהבתי את שיער ה"פארה פוסט" שלה.‬
‫אלוהים! זאת תמונה שלהם בחתונתם.‬
‫תראו מה זה.‬ ‫-ילדים צעירים ומשוגעים.‬
‫הנה הם שוב.‬ ‫-הם יפהפיים.‬
‫אני אשמור את התמונה הזאת אצלי.‬
‫בסלון יש קצת צבע שמתקלף.‬
‫אחד הדברים שהבחנתי בהם בקשר לבית‬
‫הוא שיש תחושה שהם פשוט התייאשו ממנו.‬
‫ממש כמו במערכת היחסים שלהם,‬ ‫הם נתנו למצבו של הבית להתדרדר.‬
‫בסדר.‬
‫זה יפהפה.‬
‫זאת החצר שלך, או של מירנדה?‬ ‫-זאת החצר שלנו.‬
‫אז של שניכם, ביחד.‬ ‫-כן.‬
‫אלוהים, תראה את הדנאית הזאת.‬
‫בדרך כלל יש שלוש או חמש‬ ‫שמעופפות כאן כל הזמן.‬
‫פרט לחצר, יש משהו מיוחד‬ ‫שאתם עושים ביחד, רק בשביל שניכם?‬
‫לא. אתה יודע, צריך להתחיל לחזור לזה.‬
‫כן.‬ ‫-אתה יודע, לחדש את מערכת היחסים.‬
‫להוסיף קצת פלפל, במציאות וגם על דרך המשל.‬ ‫-כן, נשמע טוב.‬
‫לזה קוראים פטיש.‬
‫לזה קוראים מברג.‬
‫כשאתה צריך פלס, אתה מוציא את זה,‬ ‫והוא אומר לך אם מה שאתה בודק אכן מפולס.‬
‫על לא דבר.‬
‫אז זאת שעועית ירוקה.‬ ‫-כן. היא טובה.‬
‫ממש טובה. יש לה מתקתקות נעימה.‬
‫אלה פלפלים ממש חריפים, נכון?‬
‫כן. מירנדה אוהבת אוכל פיקנטי.‬
‫מהו סוג החלבון שהיא הכי אוהבת?‬ ‫-דגים.‬
‫נכון שיהיה נחמד‬ ‫להכין לה משהו מיוחד שיהמם אותה?‬
‫כן. פנטסטי.‬
‫נכשלת בפעם הקודמת‬ ‫שעשינו זאת. אתה מסוגל לזה?‬
‫כן, אבל לא בלחץ כזה.‬ ‫-טוב, קדימה.‬
‫לא.‬
‫לא!‬ ‫-הוא פשוט נופל לך מהגוף.‬
‫אל תיכשל שוב.‬
‫רגע.‬
‫יותר טוב!‬ ‫-היא השתפרה!‬
‫הצלחתי! כן!‬
‫ג'קי!‬ ‫-כן!‬
‫תודו בזה! ראיתם את זה!‬
‫אתה יודע לעשות טוורקינג?‬
‫אני רואה שכיף איתך.‬ ‫-אם אתה אומר…‬
‫אני לא יודע.‬
‫אולי תצטרך ללמד אותי על זה,‬ ‫כי אין לי מושג במכוניות.‬
‫זה פנטסטי, כי כשאני נוהג לבדי,‬
‫אתה יודע, יש איזה עשר מכוניות‬ ‫שעוברות אותי וצופרות,‬
‫אתה יודע, בהערכה, אתה יודע?‬
‫כשאתה נוהג במכונית שלך,‬ ‫לפעמים היית רוצה שמירנדה תשב לידך?‬
‫כן. אבל היא אומרת שהיא רועשת מדי.‬
‫כשאתה כאן, בחנייה, היא לא אוהבת לצאת לכאן.‬
‫לא. אנחנו לא עושים הרבה דברים ביחד,‬ ‫כי אנחנו נשואים כבר 39 שנים.‬
‫אתה יודע, זה התחיל טוב, אתה יודע,‬
‫אבל עכשיו זה כזה…‬
‫נראה לי שאלה פשוט החיים.‬
‫לדעתך, מירנדה מאושרת מנישואיכם?‬
‫לדעתי, לא.‬
‫איך זה גורם לך להרגיש?‬ ‫-מדוכדך.‬
‫אתה מרגיש שזה באשמתך?‬
‫לדעתי זה שילוב של כמה דברים.‬
‫יש כמה דברים. לא הכול הוא באשמתי‬
‫ולא הכול באשמתה.‬
‫אני רוצה שנתקרב שוב,‬ ‫אבל אתה יודע, כזה, יהיה מה שיהיה.‬
‫כשאנחנו מתחילים לומר,‬ ‫"יהיה מה שיהיה", זה מין מנגנון הגנה.‬
‫אני רואה שאתה באמת אוהב את אשתך.‬ ‫-כן.‬
‫מותר לומר, "אני רוצה‬ ‫שמערכת היחסים שלי עם אשתי תהיה איתנה".‬
‫אני רוצה שמערכת היחסים‬ ‫שלי עם אשתי תהיה איתנה.‬
‫אני רוצה את זה. באמת.‬
‫אני יכול לעזור לך בזה.‬ ‫-כן, אדוני.‬
‫אני מעריך את זה.‬
‫מותק?‬ ‫-אני שומעת מישהו.‬
‫הבאתי מישהו.‬ ‫-ארנסט!‬
‫תיכנס לחדר האמבטיה המהמם הזה, מותק.‬
‫תעשה חיים, ארנסט.‬
‫אז תגיד לי, ארנסט,‬ ‫אתה מתעורר בלי חלק עליון ומה קורה אז?‬
‫אני עושה ככה.‬ ‫-שאני אמות.‬
‫קוקו בועות בזקן?‬
‫לסטרייט הזה יש סטייל.‬
‫בוא נקצין את זה קצת.‬
‫נמאס לי לראות את הזקן הלא קלוע הזה.‬
‫הוא מזמן המגפה?‬ ‫-כן.‬
‫אתה קולע אותו?‬ ‫-איך מירנדה תוכל לסרב לך עם הקליעה הזאת?‬
‫אני מקווה שהיא לא תסרב.‬ ‫-עבודתי כאן נשלמה.‬
‫הסר את הכובע שלך, בבקשה.‬
‫הוא עדיין די עבות, נכון?‬
‫לארנסט יש "סקאלט",‬
‫וזה אומר גולגולת‬ ‫בלי שיער, עם "מאלט" מאחורה.‬
‫עשית תוספות ל"מאלט" שלך פעם?‬ ‫-לא.‬
‫אני אשים לך תוספות עד המותניים.‬ ‫אתה תהיה "שר" של הסטרייטים.‬
‫אפשר לנסות את זה.‬
‫ולמרות שהוא גבר ממש מהמם,‬ ‫יש פה תערובת של המון סגנונות.‬
‫אני יודע שטאן ואני‬ ‫יכולים לשמור על סגנון ייחודי‬
‫בלי זקן מלא, "סקאלט" ו"מאלט".‬
‫מתי הייתה הפעם האחרונה‬ ‫שבה קמת ואמרת, "ארנסט, אתה נראה טוב היום"?‬
‫זה מעציב אותי.‬ ‫-הנה מפרק.‬
‫זה הראש? לא.‬
‫אביך נתן לנו לטעום דביבון.‬
‫לא…‬ ‫-לא הייתי מסוגל.‬
‫זה לא מסקרן אותך אפילו קצת?‬
‫לא. הם כמו חיות מחמד קטנות.‬
‫היי!‬ ‫-אריאל ומירנדה.‬
‫נעים מאוד.‬ ‫-נעים מאוד.‬
‫בובי.‬ ‫-נעים מאוד. מירנדה.‬
‫נעים מאוד.‬ ‫-גם את אוהבת אוכל.‬
‫בהחלט, תודה.‬
‫מירנדה, מה דעתך על הדביבון?‬ ‫-אני לא רעבה עד כדי כך.‬
‫"לא רעבה עד כדי כך!"‬
‫אז תראי לנו את הפרפרים?‬
‫אני מגדלת דנאיות כבר יותר מ-25 שנים.‬
‫אז…‬
‫בנוסף לכל הדברים שאת עושה עם הפרפרים,‬ ‫יש דברים שהיית רוצה שאת וארנסט תעשו ביחד?‬
‫כי את אישה צעירה ומלאת חיים.‬ ‫-כן!‬
‫היו לנו ערבי דייט פעם.‬
‫אילו מין דייטים?‬ ‫-רק ארוחת ערב.‬
‫ליום הנישואין שלנו,‬ ‫ארנסט ארגן לנו דייט רציני.‬
‫לאן הוא לקח אותך?‬
‫לברגר קינג!‬
‫אנחנו הלכנו לברגר קינג!‬
‫כן, אנחנו…‬
‫היית מזועזעת?‬ ‫-לא.‬
‫דוד קראמו יגיד לכם.‬ ‫כישלון, כישלון, כישלון.‬
‫מסעדות מזון מהיר‬ ‫הן לא מקום לדייט ליום הנישואין.‬
‫מה את מקווה שישתנה‬ ‫באבא שלך או במצב, בסוף השבוע הזה?‬
‫לפעמים אני חושבת שיש קצר בתקשורת‬
‫בין מה שאימא שלי צריכה‬ ‫לבין מה שהוא יכול לתת לה,‬
‫אז אני פשוט מקווה שבסוף,‬ ‫זה יהיה כמו אתחול מחדש של היחסים ביניהם.‬
‫וצריך לעבוד קצת על המראה שלו.‬
‫אין לי מושג על מה את מדברת.‬ ‫-עכשיו, כשהוא כבר לא מנתח…‬
‫כן.‬ ‫-בואו ניגש לעבודה.‬
‫אני צריך להביא את המזוודה שלי?‬ ‫-לא, רק בוא איתנו.‬
‫להתראות!‬ ‫-להתראות!‬
‫להתראות, אבא!‬
‫מחכה להם הרבה עבודה.‬
‫אלוהים, זה מדהים.‬
‫- היום השני -‬
‫- "הבנה הוא שמה האחר של האהבה."‬ ‫טיק ניאט האן -‬
‫אני מוכן למצוא דרך‬ ‫לעזור לארנסט לטפל בנישואים שלו‬
‫כפי שהוא מטפל במכוניתו,‬
‫כלומר באופן עקבי, אוהב מאוד,‬
‫ועם המון התעניינות.‬
‫אם ארנסט באמת רוצה‬ ‫לחזר אחר מירנדה לאחר 39 שנים,‬
‫הוא זקוק לקצת עידון. הוא ג'נטלמן.‬ ‫אני רוצה שהוא ייראה כמו ג'נטלמן.‬
‫זאת הזדמנות בשבילו‬ ‫לצאת קצת מאזור הנוחות שלו,‬
‫לתמוך באשתו, מירנדה,‬ ‫ולחשוב על הדברים שיגרמו לה להתרגש.‬
‫ארנסט ומירנדה הקדישו‬ ‫את זמנם לגידול בנותיהם וזה היה יפהפה,‬
‫אבל כעת הבנות גדלו ועזבו את הבית‬
‫והגיע הזמן שהם ייצרו‬ ‫קשר מחדש ויתאמו ציפיות.‬
‫חדר השינה שלהם‬ ‫הוא המקום הכי רחוק מהחנייה בביתם.‬
‫יש להם בית בגודל אדיר,‬ ‫שהיה מלא בשתי ילדות פעם,‬
‫אבל כעת נותרו שם רק שניהם,‬ ‫אז אני הולך לבצע כמה שינויים.‬
‫אני אוהב את החשמליות שיש לכם בעיר.‬
‫יש ירוקות ויש אדומות, נכון?‬
‫כן.‬
‫- "ג'וזפין אסטל" -‬
‫במטבח?‬
‫במטבח!‬
‫אנחנו נכין למירנדה ארוחה טובה.‬ ‫-בסדר.‬
‫ו"אנחנו" זה אתה.‬
‫בסדר.‬ ‫-אני אלמד אותך.‬
‫יום הנישואין שלנו הוא בשבת.‬ ‫-כן!‬
‫שלושים ותשע שנים.‬ ‫-שלושים ותשע שנים!‬
‫פנטסטי, איש.‬
‫משהו כמו יום נישואין הוא פסגת הרומנטיקה.‬
‫ואם יש משהו שכדאי‬ ‫שתדע עליי, זה שאני רומנטיקן מושבע‬
‫וששום דבר אינו מרגש אותי יותר מרומנטיקה.‬
‫אני רוצה שתתמקד בזה.‬
‫אבל מירנדה מתקשרת‬ ‫טוב יותר ממני. אני גרוע במילים, איש.‬
‫אני מתקשר רק בשביל לרצות אנשים, אתה יודע?‬
‫אני עושה כמיטב יכולתי.‬ ‫-כולנו מתקשרים בדרכים שונות.‬
‫כן.‬ ‫-כן.‬
‫אנחנו נמצא דרך.‬ ‫-בסדר.‬
‫אתה תכין למירנדה את הארוחה המושלמת.‬
‫כשהיא תטעם את האוכל,‬
‫היא תדע שחשבת עליה כשהכנת אותו.‬
‫נכון שזה רומנטי?‬ ‫-כן.‬
‫אתה בעסק?‬ ‫-כן.‬
‫יופי, בוא נתחיל.‬
‫קטפנו אותן מהגינה שלך. הן שלך.‬
‫אני אתחיל להעביד אותך מייד.‬
‫שאנקה אותן?‬ ‫-אתה מבין בזה.‬
‫לזה אנחנו קוראים לחלוט,‬ ‫כשאנחנו זורקים את הירקות למים‬
‫כדי שיתרככו קצת.‬
‫אנחנו ניקח אותן…‬
‫נערבב אותן קצת…‬ ‫-כן.‬
‫נרכך אותן בערך דקה כזה.‬
‫ארנסט הוא בהחלט לא בררן באוכל.‬
‫הוא אוכל דביבונים מרצונו החופשי.‬
‫עכשיו הוא צריך להיכנס יותר‬
‫לדברים שאינם רק מאכלים שהוא אוהב.‬
‫זאת הזדמנות לחשוב על אשתו.‬
‫תכניס אותן למי הקרח…‬
‫כדי שהבישול ייפסק.‬ ‫-כן.‬
‫אתה רואה שהן עדיין בוהקות ויפות?‬ ‫-מעולם לא ידעתי את זה.‬
‫הבאתי דג סלמון יפהפה.‬
‫הוא ממש רזה, ועדיין עם העור.‬
‫אני יודע שאתה רגיל יותר למנגל,‬ ‫אבל אני אלמד אותך איך להכין אותו במחבת,‬
‫כדי שהעור יהיה פריך. אתה בעסק?‬
‫כן.‬ ‫-טוב, אני אעביר את זה לכאן.‬
‫בסדר, שמן זית במחבת אחת‬ ‫ושמן שומשום בשביל השעועית הירוקה.‬
‫הן יתחממו די מהר.‬
‫אני אתבל את הסלמון באופן פשוט מאוד:‬
‫רק קצת מלח.‬ ‫-בסדר.‬
‫ראשית אכניס לשם את הבצלים.‬ ‫-כן.‬
‫עכשיו את הפלפל, בשביל קצת מתיקות.‬
‫אני אבקש ממך לערבב אותם קצת.‬
‫הנה מגבת, למקרה שתצטרך להשתמש בה.‬ ‫-כן, אדוני.‬
‫אני מניח אותם עם העור כלפי מטה.‬
‫המחבת צריכה להיות חמה.‬ ‫אם תניח את הדג הזה במחבת קרה,‬
‫העור יידבק למחבת והוא יתפרק.‬ ‫-כן.‬
‫כעת אוסיף קצת שום וקצת זנגביל.‬
‫כעת אפשר לערבב הכול ביחד.‬
‫מושלם.‬
‫עכשיו אפשר להוסיף‬ ‫את הסויה. זה רוטב סויה תמרי.‬
‫את הכול?‬ ‫-כן. זה מה שיוסיף לו מליחות.‬
‫אני יודע שאתה מכין תבשילים‬
‫שאופייניים לך ולמקום שממנו באת.‬
‫אני רוצה להבהיר שמטרתי אינה לשנות את זה,‬
‫אבל אני חושב שרומנטיקה היא כזה…‬
‫אם אני מכין אוכל וחושב על בן הזוג שלי…‬
‫כן…‬ ‫-ומה שהוא רוצה לאכול, זה יהיה מיוחד.‬
‫וכך אני רוצה‬ ‫שמירנדה תרגיש כשאתה מבשל בשבילה.‬
‫בסדר.‬ ‫-אתה תיקח את המברשת הזאת‬
‫ואנחנו נמרח עליו‬ ‫זיגוג קל של כמון, אגבה ותמרינדי.‬
‫פנטסטי.‬ ‫-הוא יתקרמל ויוסיף מתיקות.‬
‫השלב האחרון הוא עשבי התיבול.‬ ‫אתה יודע איך לסחוט לימון‬
‫כך שהחרצנים יישארו בתוכו?‬ ‫-תראה, החרצנים לא מפריעים לי.‬
‫אני לועס אותם.‬ ‫-אולי הם יפריעו למירנדה.‬
‫אני סוחט אותו כך, כי אז המיץ זולג‬
‫אבל החרצנים נשארים בפנים, לפחות בתאוריה.‬
‫נתחיל בקצת שעועית‬
‫ועליה נניח את הסלמון.‬
‫מעליו נניח קצת‬ ‫מעשבי התיבול האלה. שים קצת מהם על שלך.‬
‫אתה פשוט שופך אותם.‬
‫הצלחות שלנו מוכנות.‬
‫היי, יש לך עור.‬ ‫-אתה יכול לקבל חלק ממנו. בבקשה, קח.‬
‫אבא שלי פשוט טורף עור.‬ ‫-גם אני.‬
‫טוב מאוד.‬ ‫-מה טוב יותר מעור פריך של סלמון?‬
‫בוא איתי.‬
‫אני מקווה שהדרכתי‬ ‫את ארנסט היטב, כך שלא יהיו טעויות‬
‫ושהוא יפיל את מירנדה מהרגליים.‬
‫לא באופן מילולי…‬
‫או שאולי כן.‬
‫איך השעועית?‬
‫טרייה. החלק שאני הכי אוהב הוא הסלמון.‬
‫אז הדג שמירנדה הכי אוהבת‬ ‫הוא גם הדג שאתה הכי אוהב?‬
‫לא.‬
‫אני אוכל אותו, כי הוא טעים,‬ ‫אבל זה לא הדג שאני הכי אוהב.‬
‫נראה לך שזה משהו שתוכל להכין לה?‬ ‫-בטח.‬
‫אני רוצה שתעמוד במטבח הזה.‬ ‫-בסדר, איש.‬
‫אני רוצה שתקפיץ את השעועית,‬ ‫שתטפח על הסלמון כדי לייבש אותו,‬
‫ושהיא תחשוב כזה,‬ ‫"זה הבעל שאני נשואה לו כבר 39 שנים!"‬
‫היא תיהנה מזה.‬
‫ספר לי על הסידור.‬ ‫-אתה יודע, אני יכול לארגן…‬
‫יש לי חתיכת דיקט.‬
‫כן.‬ ‫-נשים מתחתיה שני דליים ויהיה לנו שולחן.‬
‫אולי נשים עליה מפה לבנה,‬ ‫כדי שזה יהיה קצת יותר אלגנטי.‬
‫בסדר.‬ ‫-ואיפה תאכלו את זה?‬
‫איפשהו באמצע.‬ ‫המטבח שלה שייך לה והמאורה שלי שייכת לי,‬
‫אז באמצע.‬
‫כן!‬ ‫-בשביל שנינו.‬
‫איך קוראים לזה?‬
‫פשרה!‬
‫זאת מילה טובה.‬ ‫-אהבתי.‬
‫פנטסטי.‬
‫ברור שמירנדה אוהבת תמונות של המשפחה,‬
‫אז אני רוצה להכין קיר גלריה מגניב.‬
‫שלושים ותשע תמונות בשביל 39 שנים.‬
‫תודה שהצטרפתם אליי היום.‬
‫אין לכם מושג מה נעשה.‬ ‫-נכון, אבל תודה.‬
‫- "אליסיאן בר" -‬
‫מה נראה לך שהגברת שלך תרצה?‬ ‫-אין לי מושג.‬
‫בטח יש לך, אחרי 39 שנים.‬
‫שובר לי את הלב לשמוע‬ ‫שארנסט יודע שאשתו אינה מאושרת,‬
‫אך אינו יודע מה לעשות בעניין.‬
‫תראי מה הבאתי לך.‬ ‫-תודה.‬
‫אריאל אמרה שמצב היחסים‬ ‫ביניכם כרגע לא מוצא בעיניה.‬
‫כן.‬
‫כששוחחתי עם ארנסט‬ ‫שאלתי אותו אם הוא חושב שאת מאושרת.‬
‫והוא אמר, "לא".‬ ‫-אני מבינה.‬
‫את מרוצה מהנישואים שלך?‬
‫אני מרגישה שלא רואים ולא שומעים אותי.‬
‫למה את מרגישה שלא רואים אותך?‬ ‫-כי עשיתי מאמץ‬
‫לגרום לך לראות‬ ‫את החשיבות שיש לדברים בעיניי.‬
‫וכשזה כבר לא פעל,‬
‫ויתרתי על הניסיון לגרום לך‬
‫לראות איך זה גרם לי להרגיש.‬ ‫-אני מבין.‬
‫אבל תראי, מבחינתי,‬
‫אני תמיד עושה בערך 90 אחוזים‬ ‫ממה שאת מבקשת ממני לעשות.‬
‫אתה בהחלט…‬ ‫-אני מטפל בזה.‬
‫זה נכון. אתה בהחלט מוכוון משימה.‬
‫כן.‬
‫איכשהו, במערכות יחסים, תמיד מגיעים‬ ‫למקום שבו אנחנו חושבים שלעשות ככה…‬
‫זה טוב יותר מאשר להשקיע.‬
‫כן.‬ ‫-להפסיק לנסות אומר לוותר על מערכת היחסים,‬
‫ולדעתי אף אחד מכם לא רוצה לוותר עליה.‬ ‫-נכון. אני לא רוצה.‬
‫אבל מהו הסוד? מהי התשובה?‬
‫שמעתם פעם על חמש שפות האהבה?‬
‫חמש הדרכים שבהן אנחנו צריכים‬ ‫להרגיש נאהבים במערכת היחסים שלנו?‬
‫למשל, יש מילות אישוש.‬
‫יש אנשים שאוהבים‬ ‫לקום בבוקר ולומר, "את נראית טוב".‬
‫יש גם זמן איכות, קבלת מתנות, מגע גופני…‬
‫ויש גם פעולות שירות. "את צריכה‬ ‫שזה ייעשה? אני אעשה את זה בשבילך."‬
‫האם פעולות שירות‬ ‫היא הדרך שבה את צריכה להיאהב?‬
‫זה לא זה.‬
‫אז במשך כל הזמן הזה‬
‫חשבת שאם אתה מבצע מטלות,‬
‫אתה מראה לה,‬ ‫"תראי, מותק, אני עדיין כאן. אני מנסה".‬
‫פעולות שירות הן נהדרות, ארנסט.‬ ‫-כן.‬
‫אבל מירנדה אומרת שהיא זקוקה למשהו אחר.‬ ‫-אני מבין.‬
‫ולמה אתה זקוק?‬ ‫-לזמן איכות ולהרבה מגע.‬
‫אתה מרגיש שאתה מקבל זמן איכות ומגע?‬
‫תראה, לאחרונה זה לא ככה.‬
‫זה היה ככה פעם.‬ ‫-למה את זקוקה?‬
‫אני זקוקה לזמן איכות.‬
‫אני זקוקה למגע ולאישוש.‬
‫למילים.‬ ‫-תראי…‬
‫אני יודעת שהתקשורת היא קשה.‬
‫אני לא טוב עם מילים.‬
‫אני צריכה רק שתיידע אותי שאתה זקוק לי,‬
‫כי לפעמים, העצמאות שלך גורמת לבדידות רבה.‬
‫ואני מרגישה לבד בנישואים שלנו.‬
‫אתה יודע, היא מיוחדת בשבילי…‬
‫ואני יודע שאצליח לשפר את המצב.‬
‫אני יודע את זה, כי אנחנו מיוחדים.‬
‫אתה יכול לומר לאשתך, "אני זקוק לך"?‬
‫אני זקוק לך.‬
‫גם אני זקוקה לך.‬
‫מהצד השני, בגלל שבמערכת יחסים יש שניים,‬
‫הוא אמר שהוא זקוק ליותר זמן איכות‬ ‫וליותר מגע. שניכם אמרתם את זה.‬
‫מתי הייתה הפעם האחרונה שהחזקתם ידיים?‬
‫אני לא יודע, כשהייתי בבית החולים.‬ ‫-בכלל לא ידעתי שזכרת את זה.‬
‫זהו המקום לפעולה.‬ ‫-כן.‬
‫לדעתי, להחזיק ידיים תהיה התחלה טובה.‬
‫עשיתם את זה בשושו!‬ ‫אני רוצה לראות אתכם מחזיקים ידיים!‬
‫אתם תחמנים!‬
‫עכשיו אני רואה שאתה חלקלק‬ ‫ומבין איך תפסת חתיכה כזאת.‬
‫איזה דבר.‬
‫כן.‬ ‫-אני באמת רואה את זה.‬
‫זה משהו פשוט,‬ ‫שאפילו בלוח הזמנים העמוס שלכם…‬
‫אם תוכלו לומר שאתם זקוקים זה לזה‬
‫ואם תוכלו לעצור‬ ‫ופשוט להחזיק ידיים לשתי דקות,‬
‫אלה יהיו הצעדים הראשונים בדרך לכך‬ ‫שתתקשרו באופן זהה בשפות האהבה שלכם.‬
‫כי מה שקורה כרגע‬
‫אינו שני אנשים‬ ‫שממש לא רוצים להיות בעסק הזה,‬
‫אלא שני אנשים ששכחו איך להיות בעסק הזה.‬ ‫-כן.‬
‫לארנסט יש המון נכונות.‬
‫אפשר לראות שהוא‬ ‫אוהב את אשתו ורוצה להשתנות,‬
‫וזהו הצעד הראשון בדרך‬ ‫לחידוש הקשר עם מישהו שאתה אוהב,‬
‫הרצון הזה להשתפר.‬
‫עברנו על ארגז בבית שלכם‬
‫וראיתי את זה.‬
‫אתם זוכרים את זה?‬
‫כן, אני זוכרת.‬
‫אני רוצה שתסתכלו.‬
‫תראו כמה קרובים השניים האלה היו.‬ ‫שני האנשים האלה ידעו שהם זקוקים זה לזה.‬
‫כן, איש, זה פנטסטי.‬
‫אני זוכרת את האנשים האלה.‬
‫הם לא נעלמו.‬
‫- היום השלישי -‬
‫- "טובים השניים מן האחד"‬ ‫קהלת פרק ד', פסוק ט' -‬
‫היית ב"רובנסטינס" פעם?‬
‫כן, פעמיים בחיי, נראה לי.‬
‫אחריך.‬ ‫-תודה, אדוני.‬
‫מתי הייתה הפעם האחרונה שעשית קניות?‬ ‫-אני לא זוכר.‬
‫נראה לי שלפני 30 שנה כזה.‬
‫מה, לא נכנסת לחנות במשך 30 שנה?‬
‫כן, כי אשתי מביאה לי הכול.‬
‫יום הנישואין שלכם הוא בסוף השבוע.‬
‫אתה מכין משהו יפהפה. נכון, ארנסט?‬ ‫-כן.‬
‫מה נראה לך שהיא רוצה?‬
‫היא תרצה שאתלבש יפה‬
‫ואצא לבלות איתה.‬
‫שקלת להעיף לה את הסכך פעם?‬
‫לא ממש.‬
‫היו לך 39 שנים לעשות את זה.‬
‫אתה מבין לאן אני חותר?‬ ‫-כן.‬
‫למה לא? תגיד את האמת. אני רוצה לדעת.‬
‫כי זה לא הקטע שלי.‬ ‫אתה יודע, אני טיפוס יומיומי יותר.‬
‫יש לך אישה נהדרת.‬ ‫-כן, היא פנטסטית.‬
‫והיא נשארה איתך הרבה זמן,‬ ‫כי ברור שאתה גבר נפלא.‬
‫עם זאת, נראה לי שהיא חושבת,‬
‫"לאחר כל הזמן הזה,‬ ‫אני רוצה שבעלי יהיה בעלי".‬
‫כן.‬ ‫-"לא בעלה של החנייה."‬
‫כן, נכון.‬ ‫-אמיתי לגמרי.‬
‫אני מכזיב אותה. זה נכון.‬ ‫-אז אני רוצה לעשות בשבילך משהו‬
‫שיבהיר לאשתך היטב שאכפת לך.‬
‫אתה לא לובש הרבה בגדים אלגנטיים,‬
‫כי אתה לא זקוק לזה בחנייה.‬ ‫-נכון.‬
‫אבל לאירוע רשמי, כמו קבלת פנים לחתונה…‬
‫או יום נישואין?‬ ‫-כן.‬
‫אולי אתה צריך משהו יפה בשביל זה.‬ ‫-כן.‬
‫בכל פעם שאתה רוצה חליפה,‬ ‫אבל לא רוצה להרגיש מגונדר מדי,‬
‫אני ממליץ על משהו מפורק.‬ ‫המשמעות היא שאין לה בטנה.‬
‫היא קצת יותר משוחררת,‬ ‫כך שלא תרגיש מוגבל בתנועה.‬
‫אם אתה לובש, נגיד,‬ ‫חולצת טי וזוג מכנסי ג'ינס,‬
‫והיא רוצה לצאת לארוחת ערב,‬
‫פשוט זרוק על עצמך ז'קט ואתה מוכן.‬
‫כך אתה לא צריך לעשות מאמץ גדול.‬ ‫-זה יכול להצליח.‬
‫אפשר לראות את אלה עליך, בבקשה?‬ ‫-כן.‬
‫אהבתי. נשאיר אותם כאן וניקח אותם אחר כך.‬
‫אמרת שאתה אוהב שלייקעס, כי זה הקטע שלך.‬
‫כן. אין רבים שלובשים אותם.‬
‫אני אוהב את הגרסאות האלו,‬ ‫את זה שאתה רוצה להיות ייחודי‬
‫ואת זה שאתה חושב על המראה שלך.‬
‫אבל איני מוכן לראות אזיקונים שוב.‬
‫התחלתי עם האזיקונים לפני השלייקעס.‬
‫אני בטוח בזה,‬ ‫והם היו צריכים למות לפני הרבה זמן.‬
‫אני לא רוצה לראות אזיקונים‬ ‫על המכנסיים שלך שוב לעולם.‬
‫אתה מוכן למדידות?‬ ‫-כן.‬
‫יופי, צא החוצה.‬
‫עמוד בדיוק כאן, בבקשה.‬
‫טוב,‬
‫אתה מרגיש שזה קצת יותר ארנסט?‬
‫כן.‬
‫זה פנטסטי, איש.‬
‫אהבתי.‬
‫בטח תסתובב בעיר‬ ‫ותמתח ותשחרר אותם כמו רצועות גומי.‬
‫אהבתי שהוא אהב את זה.‬
‫ברור שהוא מרגיש שזה מתאים לו.‬
‫באמת שלא הייתי כועס‬
‫אם היית לובש את זה לדייט עם מירנדה היפה.‬
‫עם זאת, אתה יכול להתחיל‬ ‫את הדייט במראה מסוגנן במיוחד.‬
‫פנטסטי.‬
‫תגיד לי למה זה מתאים לך.‬
‫המידה נכונה והבד נעים.‬
‫נוח מאוד.‬
‫מתי הייתה הפעם האחרונה‬ ‫שבה ראית את עצמך נראה נהדר?‬
‫לפני הרבה מאוד זמן.‬
‫נעים לראות את עצמך ככה שוב?‬
‫כן.‬
‫למה ללבוש מדי רופאים,‬ ‫כשאתה יכול להיראות כל כך טוב?‬
‫אתה מוכן לנסות משהו נוסף?‬ ‫-כן.‬
‫אהבתי כבר עכשיו.‬
‫פנטסטי.‬
‫אתה רק מנסה להיות נחמד כלפיי?‬
‫לא.‬ ‫-גם על הקודם אמרת פנטסטי.‬
‫טוב, זה יותר פנטסטי מהשני, לדעתי.‬
‫תגיד לי מה אתה אוהב בו.‬ ‫-הוא בצבעי הסוואה.‬
‫ואני צייד.‬ ‫-אני יודע.‬
‫זה נוח יותר ונראה פשוט יותר.‬
‫כי אני אדם פשוט, אתה יודע.‬
‫אתה מסוגל לראות את עצמך‬ ‫לובש דברים כאלה ביציאות עם מירנדה?‬
‫כן. ואתה יודע,‬ ‫אני פשוט יודע שזה יעיף לה את הסכך,‬
‫כי אתה יודע, זה מעיף גם לי את הסכך.‬
‫אתה יודע, כזה…‬
‫איזה דבר.‬
‫אני…‬
‫כל מי שמכיר אותי יגיד, "ארנסט?"‬
‫כן.‬
‫ואני יודע את זה. איזה יופי!‬
‫רגע. אני רוצה שתשים‬ ‫את המשקפיים שנתתי לך קודם.‬
‫ארנסט, אתה נראה ממש טוב.‬
‫נקווה שתסתכל על הארון שלך ותחשוב,‬
‫"אני רוצה להתגנדר.‬ ‫אני רוצה לעשות מאמץ בשביל אשתי."‬
‫לגמרי. זה מגיע לה.‬
‫זה מגיע לה.‬ ‫-זה נכון.‬
‫אפשר לתת לך חיבוק, ארנסט?‬ ‫-בטח.‬
‫כי אני ממש מאושר,‬
‫ואתה הופך אותי לגאה מאוד.‬ ‫-כן.‬
‫והאופן שבו אתה מרים את הגבות‬ ‫כשאתה מסתכל על עצמך בראי הוא מדהים.‬
‫תיזהר.‬
‫טוב, אנחנו כאן,‬
‫ב"מספרת בלונוט" היפהפייה.‬
‫תיכנס, יפהפה.‬
‫זה אנבי.‬
‫מה שלומך, אדוני?‬ ‫-אנחנו מתים עליו. אין כמוהו.‬
‫ארנסט, אפשר להוריד לך את הכובע?‬ ‫-בטח.‬
‫יש לו מה שאנחנו מכנים בחיבה בשם "סקאלט".‬
‫אני לא יודע אם זה בגלל‬ ‫שהייתי אימא שלך בגלגול קודם,‬
‫אבל אני חושב שהשיער המקורזל כאן ממש חמוד,‬
‫אבל אשתו לא אוהבת את זה!‬
‫היום נתמקד בפשרה‬
‫ובלוודא שמירנדה, אשתך,‬
‫עדיין תרצה להחזיק לך את היד.‬
‫נכון.‬ ‫-כששניכם בלי חולצה. באופן מכובד מאוד.‬
‫לא נראה לי שזה ישנה משהו…‬
‫זה כן.‬ ‫-זה כן?‬
‫לגמרי.‬
‫היא אמרה שאתה חסר לה.‬ ‫-כן.‬
‫ואתם גרים ביחד!‬
‫נכון, אבל היא טבחית‬ ‫והיא צופה בערוץ הבישול.‬
‫אני במאורה, צופה בתוכניות ספורט.‬
‫אבל מה אם פשוט תשבו זה ליד זה‬ ‫במשך תוכנית טלוויזיה אחת בשבוע?‬
‫כל עוד לא משדרים אירועי ספורט טובים.‬
‫בעלי צופה איתי בהחלקה אמנותית‬ ‫ובאתלטיקה קלה למרות שהוא שונא את זה.‬
‫הוא משוגע לגינון ואני הייתי,‬ ‫"אוי, גינון". כזה, "תהרגו אותי וזהו".‬
‫התברר שיש תוכנית גינון בשם "עולם הגנן",‬
‫שחשבתי שאני שונא, אבל היא ממש חמודה.‬
‫אז אולי יש בתחום הבישול‬ ‫איזה סלב שתחבב, אבל לא תדע זאת אם לא תנסה.‬
‫כן.‬ ‫-אפשר להוריד לך את הקוקו מהזקן?‬
‫כן.‬
‫אהבתי איך שאתה מעצב את הזקן שלך.‬ ‫-יש לי סטייל, איש.‬
‫יש לך סטייל ממש משובח!‬
‫לגמרי.‬ ‫-אולי הוא ייחודי, אבל הוא יחיד במינו.‬
‫תקשיבו.‬
‫אם ארנסט היה בוחר‬ ‫ב"סקאלט" ובזקן הזה כי הוא אוהב אותם,‬
‫וזה היה הסטייל האישי שלו…‬
‫הייתי מריע לו.‬
‫אני חושב שמשהו קטן ומרובע‬ ‫יכול להיות ממש יפה עליו.‬
‫אבל זה לא מה שהוביל אותנו לכאן.‬ ‫אנחנו הגענו לסטייל הזה בגלל הזנחה.‬
‫אתחיל בכך שאוריד לו‬ ‫את ה"מאלט" ואחר כך נעצב אותו.‬
‫תיפרד ממנו, ארנסט.‬
‫אלי הטוב.‬
‫שלום לך, לסת.‬
‫אהבתי את השפם הענק שלך.‬
‫שנעשה לו קצוות מחודדים, בשביל הכיף?‬ ‫-כן, לגמרי.‬
‫אתה יכול להיות בכתבי עת של גברים:‬
‫"מנ'ז פיטנס", "מנ'ז הלת'".‬
‫מה הדבר שאתה הכי אוהב אצל מירנדה?‬ ‫-הכול אצלה טוב.‬
‫אתה יודע, המוח שלה, איך שהיא חושבת…‬
‫והדבר הגופני שאתה הכי אוהב אצלה?‬ ‫-אצל מירנדה?‬
‫השפתיים שלה.‬
‫הפתעת!‬
‫באמת יש לה חיוך יפה.‬ ‫-כן.‬
‫תקשיב, כל אחד רוצה‬ ‫להרגיש שזקוקים לו ושהוא רצוי.‬
‫כן.‬ ‫-בידי בן הזוג שלו.‬
‫כן.‬ ‫-וזה כולל גם אותך.‬
‫זאת אומרת ששניכם‬ ‫צריכים להוקיר את בני זוגכם יותר.‬
‫זה מה שאעשה.‬ ‫-כן!‬
‫אתה תוכל לתמוך במירנדה טוב יותר.‬
‫זה נשמע הגיוני, נכון?‬ ‫-כן.‬
‫כן.‬
‫זה קצת וקס שפם שאני אוהב.‬ ‫-בסדר.‬
‫אני משתמש במעט מאוד.‬
‫צריך לקחת את האצבע המורה,‬ ‫להניח עליה את השיער,‬
‫ואז אני לוחץ את הווקס‬ ‫על האצבע שלי ומכופף למעלה.‬
‫אלוהים, נכון שהוא נראה מהמם?‬
‫שיחקנו אותה, או ששיחקנו אותה?‬
‫תסתכל עליו!‬ ‫-נכון?‬
‫אתה כל כך חמוד.‬
‫אתה יודע את זה?‬
‫כן.‬ ‫-אתה יודע, כן?‬
‫כי אתה…‬ ‫-מהמם?‬
‫אתה…‬ ‫-מהמם.‬
‫זה נכון! אתה מוכן לראות את הלוק החדש שלך?‬ ‫-כן.‬
‫מוכן? שלוש, שתיים, אחת.‬
‫אלי הטוב! תיזהרו ממני.‬ ‫-נכון?‬
‫כשנוריד את זה…‬
‫כן, לגמרי.‬ ‫-אלוהים!‬
‫כן, מירנדה, מצפה לך הפתעה.‬
‫אהבתי את זה. כן.‬
‫יש לי צמרמורת בתלת-ראשי.‬ ‫-זה ייחודי. אהבתי.‬
‫- היום הרביעי -‬
‫- "פשרה היא מה שמחבר‬ ‫בין אנשים." אלי האריס -‬
‫- ארנסט -‬
‫מרגש אותי שתראה את הבית.‬ ‫-אני מקווה מאוד שלא אתעלף.‬
‫הם כאן!‬ ‫-קדימה!‬
‫תניחו את המצרכים.‬
‫שלום!‬
‫בוא הנה, גבר נאה שכמוך. טוב לראות אותך.‬
‫מה שלומך?‬ ‫-נהדר.‬
‫הזקן שלך נראה כל כך טוב!‬
‫אז אתה מוכן לראות את ביתך החדש?‬ ‫-כן.‬
‫אלוהים!‬
‫תראו מה זה…‬
‫שאני אמות!‬
‫ובכן, הפכנו את המקום להרבה יותר נוח.‬
‫צבענו…‬
‫אמרתי למירנדה שאעשה משהו‬ ‫בקשר לזה ואני שמח שלא עשיתי.‬
‫ואז…‬
‫כבר אין צבע מתקלף, מותק.‬ ‫-אני חושב שמירנדה תהיה מאושרת מאוד.‬
‫תראה את חדר השינה החדש שלכם.‬
‫אולי אתה שואל את עצמך, "רגע, איפה המיטה?"‬ ‫-נכון.‬
‫נתתי את החדר הזה למירנדה.‬ ‫-כן, היא זקוקה לו. זה טוב.‬
‫איך מירנדה תרגיש, לדעתך?‬ ‫-לא נראה לי שהיא תתעלף,‬
‫אבל לא רחוק מכך.‬
‫בובי, החדר הזה יפהפה.‬ ‫-אני משוגע על חדר הארונות הזה.‬
‫טוב, אתה מוכן לראות עוד?‬ ‫-חכו.‬
‫בסדר.‬
‫הוא מוכן.‬ ‫-עכשיו אני מוכן.‬
‫איזה דבר.‬
‫זה היה שולחן הכתיבה שלך.‬ ‫כבר היה לך שולחן כתיבה נהדר.‬
‫שמרתי הרבה מהרהיטים שלך,‬ ‫כי יש לך הרבה פריטים ממש יפים.‬
‫רחמי שמיים…‬ ‫-אתה זוכר את אלו?‬
‫איזה דבר.‬
‫אני רוצה שתצלמו תמונת סלפי ביחד מדי שנה,‬
‫כדי להראות את הזיכרונות שאתם יוצרים עדיין.‬ ‫-איזה דבר. אתם טובים.‬
‫תודה.‬ ‫-אתם יוצאים מן הכלל, איש.‬
‫איזה דבר.‬
‫זה מגיע לך.‬ ‫-אתה בסדר?‬
‫איזה דבר.‬
‫שאני אמות.‬
‫אתם מתחילים חיים חדשים ביחד.‬ ‫-כן.‬
‫אבל לא רציתי שתיפטרו‬ ‫מהרבה מהזיכרונות שיצרתם, אז…‬
‫שמרתי את זה.‬
‫תראה, אלו מדידות הגובה של הבנות.‬
‫לא אמרתי לכם לשמור את זה.‬ ‫אני שמח מאוד שעשיתם זאת.‬
‫אלוהים. איזה דבר.‬
‫פנטסטי.‬
‫אלוהים…‬
‫עשיתי שם דלת,‬ ‫כדי שיהיה חיבור בין החלל המשותף שלכם‬
‫לחללים שלך שבחוץ.‬ ‫-דלת?‬
‫בבית הזה יש הרבה זיכרונות…‬ ‫-כן.‬
‫ובחדר הזה במיוחד,‬ ‫כי זה המקום שבו גדלו הבנות המדהימות שלכם.‬
‫אבל רציתי להחזיר אתכם לכאן,‬ ‫כי אני רוצה שזה יהיה קרוב יותר‬
‫למקום שבו אתה רוצה לבלות כל הזמן.‬
‫יוצא מן הכלל.‬ ‫-ארנסט?‬
‫כן?‬ ‫-אתה לא תעמוד בדבר הבא.‬
‫אני מוכן.‬
‫איזה דבר!‬
‫אלוהים!‬
‫איזה דבר!‬
‫זה פשוט עולם חדש.‬ ‫-לגמרי.‬
‫רציתי לגשר על הפער‬ ‫שבין החנייה/מאורה לבין הבית,‬
‫כך שיהיה לכם חלל‬ ‫שבו תוכלו להיפגש באמצע הדרך.‬
‫עכשיו תוכלו לאכול ארוחת ערב, רק שניכם,‬
‫ותוכלו גם להזמין את הבנות,‬
‫תוכלו להזמין חברים…‬
‫מה דעתך על כל זה?‬ ‫-זה יעיף למירנדה את הסכך.‬
‫זה יוצא מן הכלל.‬
‫מה דעתך?‬
‫פנטסטי.‬
‫ראשית, האוברול שלך ממש מוצא חן בעיניי.‬
‫ביום רגיל, כשאתה רוצה‬ ‫להסתובב סתם, תלבש אותו.‬
‫כן.‬ ‫-אבל זכור שמדובר במירנדה, לא רק בך.‬
‫כן.‬ ‫-אז יום אחד בשבוע, אתה הולך להתלבש יפה.‬
‫לגמרי.‬ ‫-זאת אומרת, במשהו מהארון הזה.‬
‫לגמרי.‬ ‫-לא מהחנייה.‬
‫לגמרי.‬
‫טוב, ילדים. אתם מוכנים?‬ ‫-כן!‬
‫טוב. ארנסט, תצטרף אלינו, בבקשה?‬
‫זה מה שהוא ילבש לדייט שלו הערב.‬
‫דייט!‬ ‫-ליום הנישואין שלו.‬
‫יום נישואין!‬
‫אדוני, אתה מוכן להצטרף אליי?‬ ‫-ארנסט!‬
‫פנטסטי, איש.‬ ‫-הוא בן 68!‬
‫כל כך חמוד.‬ ‫-אתה נראה נהדר!‬
‫אני גם מרגיש נהדר.‬ ‫-תוכל להרוויח המון כסף בדוגמנות.‬
‫פנטסטי.‬
‫לא רציתי סתם שלייקעס, אלא כאלה‬ ‫שנראים נפלא, ולכן בחרנו בשלייקעס מעור.‬
‫כן.‬ ‫-והכובע.‬
‫אני אוהב כובעי "פורק פאי", אבל גרסת קיץ?‬
‫ברור לי שאתה ממש אוהב את הבגדים האלה‬ ‫רק לפי איך שאתה מחזיק את הידיים בכיסים.‬
‫זה כל כך ארנסט ואני מת על זה.‬
‫זה יוצא מן הכלל.‬ ‫-זה טוב, נכון?‬
‫יוצא מן הכלל. כן.‬
‫איך מירנדה תרגיש, לדעתך?‬ ‫-זה בהחלט ידליק אותה.‬
‫יופי!‬ ‫-כן!‬
‫בואו, ילדים.‬ ‫-כן.‬
‫כעת אנחנו משאירים אתכם ליהנות מהערב שלכם.‬
‫זה יום הנישואין שלכם.‬
‫זה צריך להיות כפתור‬ ‫האתחול מחדש שלכם, ואתה מוכן לכך.‬
‫כן, לגמרי.‬ ‫-בתחילת השבוע הזה, מה קיווית שיקרה?‬
‫שמירנדה ואני נשתלב.‬
‫כן.‬ ‫-מגע, אתם יודעים?‬
‫מה שעשיתם בשבילי…‬
‫אלי הטוב.‬
‫אני ממש מעריך את זה.‬
‫מעריך את זה לגמרי, איש.‬
‫לגמרי.‬ ‫-כן.‬
‫תן חיבוק.‬ ‫-כן.‬
‫תיפרד מהבנות בשמנו.‬
‫בסדר.‬ ‫-אנחנו נתגעגע אליך.‬
‫אני מקווה שתיהנה מאוד מיום הנישואין שלך.‬
‫בהחלט איהנה.‬ ‫-כן.‬
‫בואו. את צריכה עזרה, ג'קי?‬ ‫-לא, אני מסתדרת.‬
‫את מרגישה טוב?‬ ‫-כן.‬
‫תעשה חיים!‬ ‫-זה בטוח.‬
‫להתראות!‬ ‫-להתראות, ארנסט!‬
‫להתראות, דוגמן-על.‬ ‫-תעשה חיים!‬
‫הוא כל כך חמוד!‬
‫- ארנסט החדש -‬
‫- "אהבה היא ידידות‬ ‫לצלילי מוזיקה." ג'וזף קמפבל -‬
‫מה אתה עושה?‬
‫יש לכם חשק לשיפודי דביבון?‬
‫אני לא בעסק. אמרתי שיפודי דביבון?‬
‫להתראות!‬ ‫-זה עוף, טמבלים.‬
‫בסדר.‬
‫שלום.‬
‫אני יכול לחבוש את כובע הדביבון?‬ ‫-זה לא יבלגן לך את השיער?‬
‫אתה תהיה דייווי קרוקט?‬ ‫-ורק שתדעו, זה וינטג'.‬
‫זה לא חדש.‬
‫זאת מחווה קטנה לארנסט.‬
‫שלום!‬ ‫-שלום!‬
‫שנלך לצפות בארנסט?‬
‫כבר הכנתי את השתייה.‬ ‫בואו נזוז. בוא, ניאון.‬
‫מי מוכן לארנסט ולמירנדה?‬
‫אני!‬ ‫-יום הנישואין הגדול שלהם.‬
‫תראו כמה השפם הקטן שלו חמוד!‬
‫האיש הזה נראה טוב.‬ ‫-כל כך חמוד.‬
‫היא נראית יפהפייה. שניהם נראים טוב!‬ ‫-אהבתי את השמלה.‬
‫אתן מוכנות?‬ ‫-שלום! כן!‬
‫אתן בטוחות?‬ ‫-כן!‬
‫תיכנסו.‬ ‫-שלום.‬
‫תראו אותך!‬
‫איזה חתיך אתה!‬
‫דוגמן.‬ ‫-אלוהים!‬
‫הם רוצים שאני אדגמן. הם אמרו,‬ ‫"תוכל לעשות מזה קצת כסף", אז אמרתי, "מה?"‬
‫אתה באמת דוגמן, ארנסט!‬
‫שחק אותה, טייסון בקפורד.‬
‫תראו אותך…‬
‫אתה נראה כל כך טוב.‬
‫כן, חיבה!‬
‫תראו אותך.‬
‫אני מניח שהיא מסתכלת עליו‬ ‫כמו שהסתכלה עליו לפני 40 שנה.‬
‫תעשה לנו סיור, איש.‬ ‫-בואו לראות.‬
‫מה?‬
‫כן, מירנדה! כן!‬
‫כל כך חמוד!‬ ‫-לא!‬
‫אני אומרת לך, היא הולכת לבכות מרוב אושר.‬
‫בובי, החדר הזה אדיר.‬
‫אני שמח שהוא מצא חן בעיניה.‬ ‫-אלוהים.‬
‫סוף סוף יש מקום‬ ‫לכל הנעליים שלך, אימא. תראי אותן.‬
‫היא לא ציפתה לשום דבר בשבילה.‬
‫נכון.‬
‫חי נפשי.‬
‫שאני אמות.‬
‫פשוט אין לי מילים.‬
‫ובדרך כלל יש לי הרבה מילים!‬
‫תראו.‬
‫זה מתחילת דרכנו, את יודעת, וההמשך…‬
‫זה תיעוד של השנים. נכון?‬ ‫-כן.‬
‫תראו. המקום הריק. העתיד.‬
‫כן.‬
‫נראה לי שעכשיו‬ ‫אני רוצה משפחה יותר מאי פעם.‬
‫אני רוצה את זה, להסתכל על קיר,‬ ‫להסתכל בתמונות, ולראות את כל חייך.‬
‫אנחנו מוכנות. תפתח.‬
‫דלת?‬
‫ראית את הארונות שלך. זה הארון שלי.‬
‫ארנסט, יש לך בגדים.‬
‫אתה הולך ללבוש אותם?‬
‫ברור!‬
‫כן.‬
‫את מוכנה?‬
‫כן.‬ ‫-תתכונני…‬
‫חבר'ה…‬
‫חבר'ה!‬
‫שבוע הצמיחה היה בשבילו,‬ ‫אבל כל זה הוא בשבילה.‬
‫אתם רציניים?‬
‫חי נפשי!‬ ‫-ותסתכלי.‬
‫הפרפרים הקטנים! יש להם בית עכשיו.‬
‫תראו אותו.‬ ‫-כן, את מתה על זה.‬
‫כל זה הוא בשבילך.‬
‫תודה.‬
‫המון תודה, ילדה.‬ ‫-לא, תיהנו מזה.‬
‫אני אוהבת אותך.‬ ‫-ואני אותך, ילדה.‬
‫כל כך יפה.‬
‫נראה לי שנבלה הרבה זמן כאן בחוץ.‬
‫תיהנו משאר הערב.‬
‫ללא ספק.‬ ‫-תודה.‬
‫אני אוהבת אתכם.‬ ‫-תודה.‬
‫ללא ספק.‬
‫הלוואי שהילדים שלי יהיו מתוקים כמו אריאל.‬ ‫-כן!‬
‫כל כך מתוקה.‬ ‫-נכון.‬
‫בסדר.‬
‫תראי את זה.‬ ‫-מה אתה מבשל?‬
‫טוב, זה רגע גדול,‬
‫כי כפי שכולנו יודעים,‬ ‫המטבח הוא השטח של מירנדה.‬
‫בשבילך?‬
‫סלמון! יש!‬ ‫-פנטסטי.‬
‫זה חלבון לא רגיל בשבילו.‬
‫איזה יופי. אני מתקתק את זה.‬
‫עבודה יפה.‬
‫זה מהחצר.‬ ‫-נכון.‬
‫פנטסטי.‬
‫נראה שזו מנת סלמון שדי קל להכין.‬
‫זה הרבה יותר מהיר מנזיד דביבונים.‬ ‫-תודה לאל.‬
‫סידור הצלחת ממש יפה.‬ ‫-נכון.‬
‫זה טעים מאוד. תודה.‬
‫אני מדהים את עצמי.‬
‫הוא החליט להתפשר‬ ‫ולהכין משהו שמירנדה אוהבת.‬
‫לחיינו.‬ ‫-לחיינו.‬
‫אתה נראה ממש טוב. אתה נראה כמו פעם.‬
‫כמו פעם?‬ ‫-אבל חדש.‬
‫חזרתי.‬ ‫-חדש.‬
‫כן.‬ ‫-שמחה להכיר אותך, מר ברתולומיו.‬
‫יופי.‬
‫אני אוהב אותך, בחורה.‬
‫דברים ישתנו.‬
‫את רוצה להתחתן איתי?‬
‫להתחתן איתך שוב?‬ ‫-כן.‬
‫כן.‬
‫תראו את זה.‬ ‫-זה כל כך יפה.‬
‫ארנסט נראה טוב ומרגיש טוב,‬
‫אבל הוא גם מבין סוף סוף‬ ‫עד כמה מירנדה זקוקה לתמיכתו.‬
‫אתם יכולים למצוא בני זוג‬ ‫שייתנו לכם להיות מי שאתם,‬
‫אבל מצד שני, עליכם להבין מה עושה להם טוב,‬
‫ממה הם מתלהבים, מה הם אוהבים.‬
‫לא חשוב כמה זמן אתם נשואים,‬
‫אתם עדיין צריכים לתמוך בבני זוגכם.‬
‫תזכירו להם למה התחתנו איתכם.‬
‫- וודו של ניו אורלינס -‬
‫וודו.‬
‫זה תחום שאינו מובן לאנשים.‬
‫הדת הזו הגיעה ללואיזיאנה עם עבדים‬ ‫ממערב אפריקה, דרך האיים הקריביים.‬
‫זו דת שקשורה בטבע, באבות קדמונים וברוח.‬
‫עיקרה של דת הוודו בניו אורלינס‬ ‫הוא שהאל אינו מתערב בחיי היומיום שלנו,‬
‫אך הרוחות כן מתערבות בהם.‬
‫נכון, מתוקים שלי?‬
‫שלום, אנטוני.‬
‫אנטוני.‬
‫פנטסטי!‬
‫תרגום כתוביות: עמוס דיאמנט‬