Ми тут для того, щоб перемагати. Уперед.
Хлопці, наш герой цього тижня — Тім Кіл.
Привіт, Тіме Кіл.
Він, імовірно, один із найбільших фанів гурту KISS усіх часів.
Ого.
Чекай. Я маю річ, яка ідеально пасує.
Так!
-Тіна Тернер. -Так.
Він фанат KISS!
Що це?
-KISS — це гевіметал? -Так.
І в Джина Сіммонса знаменитий язик.
-Дуже довгий. -Це хлопець з тренувальних відео?
Ні. То Річард Сіммонс.
Я колекціоную мерч KISS з 1974 року.
Я їхній фанат із їхнього першого альбому.
На кожній ділянці кожної стіни щось висить.
-Я гадки не маю, що вони співають. -Я теж.
І як вони виглядають.
У них чорно-білий грим і ці зачіски.
-Це той чорно-білий гурт! -Так.
Вони висовують язики й роблять…
«Дім Тіма забитий тим, що він обожнює:
сувенірами Kiss і тваринами».
Щось у слові «тварини»
і брак конкретики змушує мене трохи нервуватися.
Я маю грецьку черепаху. У мене близько 15 рептилій.
Багато рибок.
І в мене є голуб.
Це будинок 12-річного хлопчика, друже.
-Коли йдеться про моду… -Так.
…якщо на речі немає логотипу KISS, любі, Тім її не хоче!
-Я теж її не хочу! Я обожнюю KISS! -Так.
Мій тато носить тільки футболку KISS і штани карго
останні 40 років.
Ніколи нічого іншого. Ніколи.
Я купив біля 350 футболок KISS. Цим я і відомий.
Це моя ознака. Я рок-н-рольщик поза законом.
-Так. Тепер переходимо до історії. -Добре.
Більше 30 років тому
брат Тіма, відомий як Дуді, потрапив у жахливу аварію,
отримавши травму мозку і залишившись паралізованим.
З того дня Тім був єдиним опікуном Дуді.
Гаразд, Дуде. Ти готовий вставати?
Мій брат Дуді отримав закриту черепно-мозкову травму.
Лівий бік його тіла паралізований.
Тож я дбаю про нього з 86-го року.
Є тільки він і я.
Мій тато все своє життя дбає про свого брата.
Куди ми йдемо?
Я тебе повертаю.
Мій тато самотній.
Тім був 23 роки одружений на своїй шкільній любові Кім.
Труднощі піклування про Дуді і брак у Тіма турботи про себе
занадто обтяжували цей шлюб.
Тож він пройшов через розлучення.
У нас із Кім дві доньки, Ліллі і Мелоді.
Виховувати їх було для нас задоволенням.
І сьогодні ми такі хороші друзі
завдяки нашим дітям.
Мама справді стежила за тим, щоб тато був зосередженим і зібраним.
Коли вони розлучились, більшість його самотурботи пішло під укіс,
і він поступово скотився в депресію.
Тогоріч він втратив роботу зварювальником.
-О боже. -Боже.
Відколи він безробітний, він занепав ще більше.
-Я це розумію. -О боже.
Біда не ходить сама!
Хоча він і не дбає про себе,
те, що він робить для свого брата, прекрасно.
-Так. -Це велика жертва.
Сподіваюсь, цей досвід дасть моєму татові впевненість у собі й самоцінність,
і сподіваюсь, він зрозуміє, що він — це щось більше,
ніж просто опікун, фанат KISS і любитель тварин.
Мій тато на найгіршому етапі свого життя.
Потрібно, щоб хтось йому допоміг вибратись із цього, підштовхнути його
і повернув його до активного життя і до особистості, якою він колись був.
Наша місія — допомогти Тіму зробити те, що потрібно, для зцілення.
Так!
Так, подорож до зцілення. Ми вирушаємо.
QUEER EYE
ДЕНЬ 1
ТИ МАЄШ БУТИ ДЛЯ СЕБЕ НОМЕРОМ ОДИН - KISS (SHOUT IT OUT LOUD)
-Тут? -На місці.
-Добре, ходімо! -Зробімо це.
Я постукаю.
Гаманець чи життя?
Привіт!
-Як ти, друже? Радий знайомству! -Як життя?
-Ти й справді носиш одяг з KISS. -Як ти?
-Я Антоні, дуже приємно. -Що коїться?
Я Тан. Радий знайомству.
-Як ти? -Привіт.
Давай. Покажи мені свій дім.
-Це не дім. Це музей. -Ого.
Це епіцентр атрибутики KISS.
Чи це моє? Ні, але я розумію, адже, якби я міг,
я би перетворив свій дім на музей Мішель Кван.
KISS, Мішель Кван. Це одне й те саме. Знаєте? Я це розумію.
-Дякую, що запросив нас. -Авжеж.
-Так. -Чудово.
-Можна нам до Дуді? -Звісно.
-Привіт, Дуді. -Привіт.
Привіт, Дуді.
Друже, ми поговоримо про тебе хвилинку, добре?
Ми росли разом. Він на сім років старший.
Ми були близькі, завжди разом,
а тоді він потрапив в аварію.
Йому не давали шансів. Він був у комі три місяці.
Але він прокинувся
і ми якнайшвидше забрали його додому.
Відтоді він був із нами.
Він — твій кумир?
Ви з такої сім'ї, де старший брат — твоя людина?
Так, він познайомив мене з усією цією фігнею. З цією музикою.
-Фігнею. -Справді, Дуді?
Так!
Що саме ти так сильно в них любиш?
Зачіски й макіяж.
-Так? -Ну…
Містику цього всього.
Я ріс у 70-х, а в 70-х вони були популярні…
-Вони були мені друзями. -Так.
Я буквально зараз побачив акваріум, повен черепах.
-О боже. -Там справжні черепахи.
Круто.
Дивіться на цю рибу.
О боже. Це змія-альбінос.
Моє ахіллове сухожилля заніміло, а в моєму…
-Так. -…паху лоскоче.
-У мене сироти… по шкірі. -Чекай! Я хочу побачити!
Це розкішно. О боже. Справжня. О!
Що?
Рептилії мене лякають.
Щось у них нагадає мені динозаврів.
Вони ніби з іншої планети, і мені дуже некомфортно через них.
Я краще притулився б до нью-йоркського вуличного щура,
ніж був би в трьох метрах від найменшої змії у світі.
Тут у нас Освальд.
-Освальд. -Освальд.
У неї зараз процедура. До неї прикріплена трубка.
Черепаха, якій переливають кров!
Вона займається своїми справами посеред цього гамору.
-Подивимось решту речей KISS. -Які чоботи.
Так, взуй їх.
-Як ти в них ходив? -Доволі непогано.
-Відчутні підбори! -Та ну!
А тоді я впав і сказав собі: «З мене досить».
-Вони шалені. -Боже мій.
-Я ніколи не почувався краще. -Вони такі гарні.
-Який ти високий. -Бум!
-Мене це лякає. -Бум!
Відкрий широко!
Я не маю ковіду. Не потрібно.
Попий соку!
Подивимось кухню.
Що це за гітара?
Лілі зробила її в дитинстві.
Ще дівчинкою.
Я помітив, що там, де в тебе зосереджена атрибутика KISS,
завжди є фото твоїх доньок або сім'ї.
Так. Я завжди про них думаю.
Твій улюблений період,
коли ти озираєшся на своє життя?
Коли ми всі вчотирьох були разом, проводили тут час.
Ти сентиментальний.
Це так.
Ти готуєш для себе і брата?
Так. Зараз це щось просте. Я не ускладнюю собі життя.
Раніше, коли ми були разом, я приходив з роботи і готував вечерю.
Тобі це подобалось?
-Дуже. -Добре.
Так. Маю на увазі, я роками готував у ресторанах.
Коли це припинилось?
Ну, це припинилось, мабуть, через пів року після того,
як ми залишились тут удвох.
Я сказав: «Навіщо я сиджу тут дві години?»
Він каже: «Слухай, я їстиму будь-що».
Для твого брата це неважливо,
але, можливо, це шанс подумати про себе.
-Так… -І подбати про себе.
-Так. -Ну, подивимось, що тут у нас є.
-Де ти? -Цей старий холодильник.
-Ось і все. -Ось і все.
Це все їжа для черепахи. Не думаю, що я це їстиму.
Отже, усі ці овочі для черепахи…
-Так. -…не для тебе…
-Ні. -…живої людської істоти,
яка дбає про іншу людину…
-Так. -…і має своє життя.
-Так. -Зрозуміло.
Ці овочі не для мене.
Мене цікавиш ти.
-У мене є суміш для млинців. -Так.
Обожнюю їх. Вони найкращі.
Бо навіщо нам крихти?
На їжу йде приблизно півтори хвилини.
-Ти виправдано їси багато хотдоґів. -Так.
Що в морозилці?
-О боже. -У нас є трохи мишей для змії.
-Там миші? Ой! -Так.
-Красуні. -А тоді я годую іншу живими мишами.
А ще я… заморозив… гігантських щурів для великої змії.
-Звідки щури? -Із зоомагазина.
Добре. Ти цікавезна людина.
О, це класно.
О боже.
За мною, любий. Хоча я вже подивився.
-Вражає, га? -Це…
Мені подобається… Так.
Це прекрасна річ.
Мені подобається, що ти маєш захоплення, але має бути щось іще.
Я просто звик їх носити. Це все, що я носив.
Як давно?
-Тільки футболки KISS щодня? -Так.
Не знаю, 20 років, можливо?
Коли я їх вдягаю, я почуваюсь добре.
Якщо тобі в них добре, якщо ти почуваєшся живим…
-Так… -…чи щасливим, носи їх.
Якщо ти це знайшов, чудово.
Але ти себе обмежуєш, бо є і інші речі,
у яких тобі може бути добре.
Розумію.
Я хотів би дослідити це з тобою, але ми залишимо й це теж.
Ми знайдемо спосіб передати… цю атмосферу
не лише футболками KISS.
-Я готовий. -Добре. Я теж.
Ти мила маленька черепашка.
Тобі теж не подобається компанія цих змій?
У нас є анаконда-альбінос.
Вона може…
будь-якої миті.
Мені подобаються ці речі і твоє захоплення.
-Дякую. -Я бачу, який ти милий, добрий
і ніжний.
Ти це випромінюєш.
-Дякую. -Ти так любиш свого брата.
-Так. -Але я хочу знати, хто ти.
-Я не знаю, хто я. -Так.
Я не маю ідентичності поза цими речами.
Можеш пригадати, коли ти знав, що маєш ідентичність?
Мабуть, коли я був дитиною. Підлітком.
Я цілий день проводив у парку, шукав рептилій.
Я був щасливим.
Люди знали мене за це.
Хлопець, що любить рептилій…
Веселун.
-Веселун. -Ти досі веселишся?
Тепер це дуже нечасто.
Я не проти веселощів. Мені потрібно жити своє життя.
Так. Розумію тебе, друже.
-Ми це вирішимо. -Дякую.
Тут багато павутиння.
Стільки всього.
Мені подобається, що видно лише цей клаптик волохатої шкіри.
-Він каже: «Я мужик». -Швидке знайомство.
Я мужик у цих чоботах.
-Джонатане! До тебе гість! -Привіт!
Що ти робиш у моїй гарній ванній?
-Хизуюся тим, що я сексі. -Розважайтеся.
-Люблю тебе! -І я тебе.
-Любий. -Привіт.
-Скажи мені. -Так.
-Ти заходиш сюди вранці. -Ага.
Ти мугикаєш собі під ніс мелодію KISS.
-Усе так. -А що відбувається далі?
-Я приймаю душ. -Приймаєш душик?
-Чищу зуби. -Це вже сексуально.
А далі що?
Тоді я іду. Виходжу.
Раптовий кінець!
Не мастиш лосьйоном ці ноги й руки?
-Лосьйону немає. -Зовсім?
-Немає. -Як щодо моїх трьох улюблених літер?
SPF?
Якщо ти не наносиш сонцезахисний крем, ти робиш помилку.
Не користуєтесь SPF —
наздожену й відшльопаю сандалією.
З мене досить! Більше жодного пана Добряка!
Отже, що я хочу зробити…
Я вдягну твої речі, а ти — мою сукню.
А тоді я відведу тебе до Боббі.
-Добре. -Уперед.
-Жартую. Ми не мінятимемося. -Я не проти.
Ти хотів би?
-Ну, я… -Дати тобі цю маленьку сукню?
-Можна. -Тоді шукаймо нашу шльондру.
Дивись прямо в камеру.
Ні, ти кажеш…
А тоді повертаєшся ось так.
Він має знайти впевненість.
Я змушу Тіма відшукати в собі шльондру.
-Дивись сюди. -Добре.
Гей, там! Гей!
Так, а тепер пройдися з вогником. Іди туди.
Так, продовжуй іти.
Ми танцювали танець повій.
-Очевидно, це сезон повій.
Радий, що ми на одній хвилі. Розважайтеся. Люблю вас.
-Добре. Дякую. -Усе гаразд?
-Так? Добре. -Усе чудово.
-Отже, це кімната Дуді. -Так. Це вона.
Як працює ця конкретна кімната?
Це те, що називають «Поклади, куди зможеш».
-Добре. Схоже, ліжко зламане? -Так, однозначно зламане.
Ноги працюють, але голова — ні.
Ця кімната… Потрібно найти гарний ракурс чи…
Я маю підлогу, тож я можу його перевертати.
Я дуже добре кермую.
Я вже давно цим кермую.
Зі мною цей поганець… пролізе навіть крізь таку дірку.
Тім не єдиний, хто тут живе.
Тут також живе Дуді, і я думаю, якщо зробити цей дім просторішим,
щоб йому було, де розвернутися,
це дуже позитивно вплине на якість їхнього життя.
Два.
Ага.
-Три. Відкрий широко. -Чому ти так сильно пітнієш?
Ти можеш ширше.
Не можу.
-Знаю, ти можеш. -Ти мокрий наскрізь.
Запах цих сосисок абсолютно мерзенний.
Не можу повірити, що ці два ідіота готові запхати це до свого рота.
Вони довбні.
Що за рідина з них крапле? Це так огидно.
-Так! -Молодець!
Я казав це мільйон разів.
Антоні, припини все тягнути до рота!
Дістало, що всі мене засуджують, бо я все тягну до рота.
Як іще мені зрозуміти смак продукту?
Ви не зіпсували мої сосиски?
-Ти поклав на місце? -Ми купимо тобі нові.
І ми приготуємо всі ці сосиски і з'їмо їх.
Ми не викидаємо їжу.
Отже, доки ти будеш із нами, хто наглядатиме за твоїм братом?
-Є допомога? -Моя сім'я.
Добре, чудово.
Як ти почуваєшся, знаючи, що покинеш його ненадовго?
Знаєш, це дивно, але, так. Він у хороших руках.
-Як справи, чуваче? -Що це за красуня?
Заходь!
-Ти Мелоді? -Так!
Привіт, Мелоді! Я Тан. Радий знайомству. Як справи?
-Приєднуйся. -Привіт!
-Я всіх обійму. Привіт!
-Як ти, люба? -Добре. Як ти?
-Це твоя донька? -Привіт, татку!
Привіт, татку!
Дивіться на цю гарну мармизку.
Ми вже в нього закохались. Він хороша людина.
Він найкращий.
Ти вже отримала премію «Донька року»?
Я це відчуваю. Ти така мила.
Ну, мій тато найкращий.
Він просто наймиліший і найвеселіший, і я люблю його більше за всіх.
-Дякую. -Я маю на увазі, він…
Він найкращий тато у світі,
але йому не завадило б трохи надати лоску, і це м'яко кажучи.
Час спробувати щось нове.
Він має виходити з дому.
Усі мої друзі просто обожнюють Тіма.
Тім — монстр вечірок.
-Тім іде на вечірку. -Справді?
Він вдягає костюм. Він весь там.
-Він душа компанії. -Так.
Я просто хочу повернути того старого Тіма.
Щоб він знову себе відчув і полюбив.
-Так! -Я думаю, нам уже час почати цей тиждень.
Зробімо це!
Попрощайся з татом. Бо потім ти побачиш нову людину.
-Гаразд. Люблю тебе. -Сім'я.
Повеселися добре.
-Дякую, Мелоді. -Ходімо, ти йдеш із нами.
-Ми йдемо. -Бувайте! Була рада знайомству!
-Дякую! -Бувай, Мелоді!
-Бувай, Дуді! -Бувай!
-Радий нашому знайомству. -Дуже приємно, друже.
Бувайте! Дуже вам дякую!
До зустрічі.
Бувай, любий.
Ти і я, Дуде. Я про тебе подбаю.
Чому його звуть Дуді?
Дуді. Як у «Говді-Дуді» в той час.
Так.
Тім, і це зрозуміло, присвячує так багато часу своєму братові,
який потребує багато уваги й турботи.
Він утратив зв'язок із собою.
Я хочу, щоб він краще про себе дбав.
Він теж цього хоче.
Він просто не знаєш, як це зробити.
Він через стільки всього пройшов, і ви бачите, що він досяг дна.
Це його дно.
Я допоможу його витягнути. Ми всі.
Я тут, щоб Тім зрозумів, що він має внутрішню сексуальність.
Він одержимий KISS, і, виконуючи роль опікуна,
він забув, що він гарячий.
І я тут, щоб йому сказати: «Ти гарний, Тіме!»
Тім припинив віддавати належне своєму життю.
За межами його дому є світ, у якому йому ще потрібно пожити.
Я знаю, що він був основним опікуном свого брата вже майже 40 років,
а це забирає в людини багато сил.
Він став відлюдником.
Він більше не шукає радості в житті.
Цього тижня ми маємо показати Тіму,
що у світі все ще є радість, яку йому потрібно відчути.
І цього тижня ми вам це покажемо.
ДЕНЬ 2
ЦЕ НЕ ЗЛОЧИН — БУТИ ДОБРИМ ДО СЕБЕ. - KISS (LICK IT UP)
Отже, Tim, це наш будинок.
-Ого. -Хіба він не гарний?
-Дуже. -Такий чудовий.
Бачу, тут мої люди.
Тому він і тут. Щоб ти почувався, як удома.
Яким ти був раніше,
перш ніж усе це потягнуло тебе на дно?
Гадаю, я був безтурботним хлопцем.
-Так. -Юнаком я вів божевільний спосіб життя.
І що за божевільне життя це було?
Ну, я виріс у Новому Орлеані, тож…
-Не знаю, що це означає. -Я бігав вулицями, знаєш?
Я не знаю. Я не місцевий.
Не знаю, що таке «бігати вулицями»
у Новому Орлеані.
Вечірки. Постійно.
І так я жив довгий час.
Коли я познайомився з моєю колишньою дружиною, я заспокоївся.
-У тебе є друзі, з якими ти тусуєшся? -Є декілька.
-Але ніхто не тусується. -Хто не хоче тусуватися?
-Ну… -Я не про похід у магазин платівок.
Але як щодо походу в бар?
-Я не про… -Я так ще не робив.
Я… маю на увазі, я ніколи не йшов кудись із кимось,
не сідав за стіл і не…
Тіме!
І не обідав. Маю на увазі, чи не пив абощо. Ні.
-Ніколи. -Ти не жив.
Я ніби зустрівся з кимось, хто щойно прибув з іншої планети.
Це божевілля.
Так про мене й кажуть. Я трохи дивак.
Ні, ти не дивак. Ти просто…
Ти не відкрив себе речам, які могли б бути до біса цікавими.
Так.
Нам треба повернути тебе до життя, тебе старого.
Так.
Можливо… приміряємо одяг?
Цілком логічно.
Усі це речі, які я взяв… Це Джон Варвейтос.
Ого.
-Добре? -Навіть я знаю Джона Варвейтоса.
-Я радий. -Ого.
Тіме, ти готовий? Ти готовий.
-Гей. -Боже. Встань тут, щоб я подивився.
Поглянь на себе.
Так, це дуже добре. Ця куртка прекрасна.
-Правда ж? -Так.
Можна я швиденько дещо підправлю?
Звісно ж.
Це псує образ. Я хочу подивитись.
-Я почав втрачати волосся. -Це нічого.
Отже, мені подобаються ці штани.
Я поясню, чому я обрав штани замість шортів.
Отже, твої ноги тепер візуально мають звичайний розмір.
Вони видовжили тобі ноги. Чудово.
Якщо ти підеш на концерт або вечерю
і вдягнеш це, ти матимеш крутий, відповідний твоєму вікові вигляд,
і ти будеш схожим на рокера без того, щоб твій одяг нагадував костюм.
Так, мені в цьому добре.
-Ти маєш крутий вигляд -Дякую.
Далі. Колір.
Так, цей колір доволі дивний.
Ти знову за своє.
Це блейзер із так званим дідусевим коміром. Дуже простий.
Глянемо, як тобі в цьому.
-Добре. -За мною.
Я маю надію, що на той момент, коли я його залишу,
йому буде комфортно приміряти одяг без логотипу KISS.
Гей.
-Кумедно тебе тут зустріти. Як справи? -Добре. Привіт, друже.
Гаразд.
-Мені подобаються футболка і піджак. -Чудово.
Я роблюся модником прямо в тебе на очах,
великих і безсоромних.
Так, це… єдине, через що я почуваюсь незручно,
це… те, що футболка заправлена.
-Так. -Я соромлюся себе в цій частині…
У цьому ти маєш стрункіший вигляд, ніж у твоїх безрозмірних футболках.
Знаю, що ти, можливо, себе соромитися.
Наскільки я бачу, ти чудово виглядаєш.
Дякую.
Я би хотів, щоб ця версія тебе продовжилась.
Мені це подобається.
Ти знаєш правило.
Оскільки ти це любиш, я дещо для тебе маю. Вмикай!
Добре!
Так краще?
Добре.
-Що тут відбувається? -Так! Привіт!
-Як справи? -Гей.
-Неоне! -Добре.
Круто виглядаєш. Це льон?
-Гей, любий. -Дякую.
Що ти робиш? Чому нам надокучаєш?
У нас є справи. Багато роботи.
Добре, ходімо, любий.
-Дякую. -Перевдягнімося.
Більше за все я боюся, що Тім зайде в будинок
і заб'ється в істериці, бо всі речі KISS зникли.
Я хочу, щоб він побачив себе таким, яким бачимо його ми,
тобто побачив би в собі дуже хорошу людину з крутим гобі,
якому є, чим поділитися з людьми.
-Вітаю на моїй кухні. -Яка краса.
Я дуже хотів придумати ідеальну страву.
Ми приготуємо це разом,
тим більше, що раніше ти готував для твоєї сім'ї.
-І для доньок. -Так.
Коли я тебе побачив, у тобі було щось таке,
що нагадало мені про… курячий суп.
-Гаразд. -Це така абсолютна річ, яка годує душу.
Я просто думаю, що цей суп заспокоює,
і його можна приготувати багато.
Можна покласти його в морозилку поруч із цими…
-Щурами? -Сендвічами.
Заморожені щури і не крихкі сендвічі.
-Ясно. -Слухай, я люблю їсти сміттєїжу. Добре?
Один день на тиждень я дозволяю собі її їсти.
Але, якби я їв це щодня, я не почувався б добре.
Маєш рацію.
Це впливає на мій психічний стан, мій настрій, мою мотивацію, на все.
Ти маєш рацію. Я в це вірю.
-Починаємо сьогодні. -Так.
Чистий лист, tabula rasa, якщо хочеш. Це «чистий лист» латиною.
-Будемо готувати? -Авжеж.
Ідеально. Добре.
Я візьму на себе брудну частину із куркою.
І я дозволю тобі почати тут.
Ось рушник, якщо ти забруднишся.
Це ми буквально поріжемо на чверті.
Цей ніж дуже гострий, тож будь обережний.
Добре. Гаразд, у тебе добре виходить.
Так.
Тім майже не потребує вказівок.
Це як їзда на велосипеді. Це його стихія.
Я беру неймовірну кількість петрушки
і запихаю її прямо в цю порожнину.
Оливкова олія, лише трохи. Ідеально.
Цибуля.
Я попрошу тебе почистити зубці часнику. Ідеально.
Два черешки селери й дві моркви.
Я їх уже промив.
А тепер моє улюблене. Ти колись їв фенхель?
Ні.
У ньому є щось від локриці і дуже приємна солодкість.
-О, так. -Кидаю мій фенхель.
-Кидати? -Так, можеш просто шубовснути це туди.
І тепер наші ароматичні трави.
-Чебрець… -Так.
Перець горошком, лавровий лист. Так.
А тепер ми зав'яжемо подвійний вузол.
Це йде в баняк. Шубовсть. Ідеально. Налий туди всю цю воду.
Круто, що ти розумієш мене з пів слова
і знаєш, який крок буде наступним.
Схоже, десь існуєш ти з минулого,
який готував усі ці страви для своєї сім'ї
і багато займався кулінарією.
Це змінилось, бо сім'я вже не така, якою вона колись була?
Так, тобто, я просто…
Я не робитиму це, коли я сиджу дивлюсь сам на себе.
Суть у тому, щоб збиратися разом,
сміятися, жартувати й готувати.
Це те, що ти робиш із сім'єю.
-Хіба не приємно робити щось… -Безперечно!
-Ти опікун. -Мені подобається. Я повернувся. Чудово.
Добре робити це навіть для себе і твого брата,
або ж мати щось готове для доньок, коли вони приходять.
Так.
Для мене немає більшого щастя,
ніж нагадати комусь про щось, що приносило їм стільки радості.
-Любиш імбир? -Хіба що імбирний ель.
Це був жарт.
-Он воно що! -Так.
Я справді починаю думаю, що він сумує за тим життям.
Він сумує за минулим.
-Хіба це не пахне чудово? -Так.
У тебе тут є щипці. Не проти вийняти ці трави в мішечку?
-Куди це… -Ідеально. Ось туди, на блюдо.
Вона залишила ноги.
-Хіба ми не любимо тварин, га? -Ага.
Далі… Я попрошу тебе виловити з баняка все, що там є.
-Прошу. -Ідеально. Кладемо це сюди.
Гаразд. Ось наш птах. Готовий забруднитися?
Готовий. Ти хочеш, щоб я порвав її руками?
-Добре. -Хочеш використати щипці?
-Ні, я люблю робити все руками. -Я все роблю руками.
Ідеально. Ти розкришив цілу курку.
Я вкину це сюди.
-І я приготував трохи рису. -О, так.
Я знаю, це миска супу, але це так прекрасно.
-Справді виглядає гарно. -Я покладу це сюди.
Подивимося, що вийшло.
-Краще за консерву? -Однозначно.
-Так. -Чудовий смак.
Було добре ненадовго повернутися на кухню.
Знаєш? Я трохи втратив навички,
але я досі міг би це робити.
Якщо ти відчуваєш, що робиш одне й те саме,
відчуваєш, що ти в тупику,
просто знай, що це один із наявних інструментів.
-Так. -Це було чудово. Ти неймовірний.
ДЕНЬ 3
НЕ ЧЕКАЙ НА ЗАПРОШЕННЯ.
ЖИВИ ТАК, НІБИ ТИ У ВІДПУСТЦІ. - KISS (LICK IT UP)
КАДЖУНСЬКІ ЗУСТРІЧІ
Не знаю, чи ти в курсі: це сезон розпусних татів.
У кінці твої шорти будуть уже такі.
-Просто кажу. -Нам довго йти.
Так, іди довго.
Пам'ятаю, ти казав, що любиш рептилій, алігаторів. черепах.
Я подумав, вирушимо в тур по болоту, щоб вийти з дому.
-Чудово. -Розважитися.
-Я давно не був на природі. -Але ти любиш природу, так?
-Так. Люблю. -Бум. Тоді зробімо це.
Тіму потрібно більше радості.
У нього було багато втрат, але він ще може отримати стільки всього.
-Починаємо, хлопці. -Гаразд.
-Подивись на нього. -Ого.
Той малюк там.
Це просто надзвичайно.
Ось так.
Це ідеально, приятелю. Це чудово.
Як добре.
-О так. Це прекрасно. -Правда?
О боже.
Є один великий алігатор, який любить бувати тут.
І наскільки великий?
-Майже чотири метри. -Ого.
Великий хлопчик. Ми до нього постукаємо, подивимось, чи він тут.
Бачиш його?
Ось він.
Бачу, як він пливе під водою.
Погана матуся вже тут, це Алекс.
-Боже. -Алекс важить десь 200 кілограмів.
Ого.
Глянь, який він великий.
Виглядає вгодованим. Стільки жиру на спині й хвості.
-Велетень. -Ти знаєш про них усе, Тіме.
-Я люблю рептилій. -Так.
Ого. Тіме, я це сфотографую.
Ось так. Капітане, ти теж у кадрі.
-Гей. -Так. Гарно виглядаєш.
-Я маю для вас малюка. -Дивись.
-Тож дивіться. Так. -Що?
-Гей. -Його звуть Моджо.
-Яка краса, приятелю. Ого. -Що?
-Можна потримати? -Так.
Візьми його під шиєю. Лише стережися його пащі.
Ого. Можна покласти його в кишеню? Забрати його додому?
-Міг уявити, що будеш це робити сьогодні? -Ні. Я і гадки не мав.
Це краса життя.
Коли ти просто приходиш і не знаєш, що буде…
-Просто слідуєш за цим… -Так. Правильно.
Я знаю, що я не один.
Ви бачите, як цей хлопець оживає?
Він щасливий. Він радісний. Він добре проводить час.
Ти забуваєш про всі ці речі.
Мені навіть не спадає на думку вийти кудись. Це те, що я люблю.
Піклуватись про твого брата має бути важко.
Я впевнений, ти постійно чуєш, що ти чудовий,
але це також зупинило твоє життя.
Зупинило в багатьох сенсах.
Після його аварії воно зупинилось.
Ти припинив дбати про себе і своє здоров'я.
Так. Я цим пожертвував.
Моїм дітям роками доводилось про мене дбати, і це ганьба.
Ти думаєш про те, щоб робити ще щось?
Це просто важкий шлях.
Коли весь час дбаєш про мого брата,
дай Бог йому здоров'я, це тебе виснажує, друже.
-Так. -Тож… треба спершу впоратись із цим.
Я бачу сльози. Про що ти думаєш?
Про це й думаю. Знаєш. Дбати про нього і втрачати себе й усе це.
-Дякую, приятелю. -Так.
Я не знаю.
Важко бачити свого брата таким.
-Це пригнічує тебе щодня. -Так.
-Думаєш, він цього хоче? -Ні.
Але я просто думаю, що виснажився. З мене досить емоцій.
Я не хочу відчувати біль. Я не хочу почуватись… сумним.
Не хочу нічого відчувати.
Те, що ти робиш…це природно.
Ми робимо це, щоб захиститись,
але, коли ти починаєш будувати стіни навколо себе,
ти потрапляєш у пастку негативних думок і почуттів/
Правильно.
Ти забуваєш, що є життя, яке треба жити, і що ти заслуговуєш на перемоги.
Так.
Сьогодні я бачив, як ти веселишся,
просто роззираючись навкруги з човна.
-Так. -Це твоя перемога.
Це впустило трохи свіжого повітря в мої легені, знаєш?
Так. Але тепер твоя черга.
Твоя черга виплисти з цього негативу.
Так.
До нашої наступної зустрічі
запиши десять речей, що роблять тебе переможцем.
А під цим десять речей, які ти хочеш робити,
на які заслуговуєш і які роблять тебе щасливим.
Я це можу.
Я роблю це, тому що іноді, коли голову заповнюють проблеми,
усе ніби в тумані.
Якщо ти не можеш це побачити, ти можеш нагадувати собі.
Так.
Поки ми ще в човні, я хочу, щоб ти закричав:
«Я заслуговую на щастя!»
Я заслуговую на щастя!
-Можна й гучніше. -Я не знаю.
Думаю, ти можеш. Я крикну з тобою. Добре?
-Я це зроблю. -Готовий? Ще раз?
-Я заслуговую на щастя. -Я заслуговую на щастя.
Заслуговуєш, брате.
Обіймаю тебе, друже. Усе буде гаразд.
-Дякую, приятелю. Дякую. -Так.
-Я це ціную. -Гаразд.
Отже… сьогодні я відвезу тебе в художню майстерню.
Я хочу об'єднати твою любов до KISS і твою любов до рептилій.
Так.
У тебе два дуже класних гобі.
Думаю, ти згоден, що KISS — одні з найкрутіших у світі.
-Ну, для мене. -Так?
-Люби їх чи ненавидь. -Не лише для тебе.!
-Мільйони людей, відчувають те саме. -Ага.
Я хочу, щоб ти почав думати, як використати твоє захоплення KISS
і захоплення зміями.
-Ага. -Про взаємодію з людьми.
Як круто було б знайти друга, який цікавиться тими самими речами.
Так.
-Сьогодні буде цікаво. -Круто.
ДОКТОР БОБ АРТ
ВХІД
НЕБЕЗПЕЧНО
Отже, ясна річ, я не експерт із середовища проживанні змій.
Тож я не знав, що взяти.
-І я взяв купу різних речей. -Так.
Чи тут є щось…
-Так? -Тебе тут щось надихає?
-Можна почати тут. -Чорний гравій?
-Звісно. -Зробімо основу.
-Що ж, подивимось ці камені. -Добре.
-Ці чорні круті. -Так.
-Тут у нас метал. -Добре.
-Це могла б бути крута сцена. -Так, ідеальна.
У них є платформи,
тож можна було б порізати шматок ПВХ,
і тоді вони піднімались би по сходах.
-Як Леді Ґаґа, так? -Так. Точно. Вона велика фанатка KISS.
-Це зрозуміло. -У ній є ця театральність.
-Я так думаю. -Тоді це логічно.
-Я це бачу. Маленькі монстри? -Ось так.
Трохи гарного металу сюди. Дуже рок-н-рольно.
Так.
Я дуже хотів, що Тім сьогодні побачив, що він має таланти,
які він може використовувати, щоб робити те, що він любить
і що робить його щасливим.
Хто зрозумів би, що це кіт?
Це кіт-привид, знаєш?
Ми приклеюємо хлопців.
-Поставимо його на камінь? -Так, я про це думав.
Треба переконатися, що вони міцні,
адже змія навколо них обвиватиметься.
Вона їх обвиватиме й любитиме, як їх любиш ти.
Так. Правда.
Думаєш, ти міг би якось це використовувати?
У моменти, про які ми говорили. Коли ти…
-Коли почуваюсь пригніченим? -Так.
Коли я це роблю, мені краще.
-Це добре, так? -Так.
Ти можеш знайти найкращого друга, який теж зробив акваріум із KISS.
Так. Дякую.
-Звісно. -Однозначно.
-Молодець, друже. -Добре.
Ходімо звідси.
Ласкаво прошу до «Бородатої пані».
-Привіт! -Як справи, хлопці?
Добре!
-Давно я не сидів у перукарському кріслі. -Так.
-Я знаю. Можна зняти твою кепку? -Авжеж.
Я маю для тебе план.
-Хочеш почути? -Так.
Треба позбутися цього волосся. Ми його зістрижемо.
Хто це?
Я втрачу свою роботу Санта-Клаусом.
Бувай! Ти недоступний. Ти вже зайнятий.
Ти занадто гарячий, щоб бути Сантою.
Є ще одна ідея. Я думаю зробити твою бороду темнішою.
Справді?
Словами святої Шер: «Поверни час назад».
-Ось так. -Знаєш, що я скажу?
-Я тебе чую. -Лише трохи.
-Так. -Я маю дуже важливе запитання.
Гаразд.
Хто тобі дозволив бути таким милим?
-Моя мати. -Ти знаєш, який ти милий?
Ні, я не знаю.
Здається, чоловікам важко віддавати належне своїй красі.
Мабуть, ти маєш рацію.
Адже краса може означати так багато.
Це прекрасно, коли ми про себе дбаємо.
Так. Маєш рацію.
У KISS є пісня про це?
«Живи так, ніби ти у відпустці». Як тобі це?
Це якраз і означає піклуватися про себе!
То що сказав би пан Джин Сіммонс,
якби дізнався, що ти не живеш так, ніби ти у відпустці, любий?
-Ми засмагатимемо топлес. -Давай.
-Готовий? -Так.
Не пригадую, коли востаннє був у перукаря.
Чому?
Бо я голю голову одним із цих, знаєш?
Це добре для громади, або це просто привід вийти з дому
і побачитись із другом, твоїм перукарем…
Так.
Добре бути поміж людей і бачити, що де відбувається.
Мій старий часто бував у барбершопі.
-З усіма його приятелями. -Так.
Боже, твоя верхня губа.
Як це — відчувати на ній сонце й вітер?
Що ж я жуватиму?
Любий, ми знайдемо щось інше.
Моя тітонька самотня. Зустрічатимешся з нею? З тіткою Джулі?
-Ти міг би бути моїм дядьком. -О, справді?
Я в захваті від цієї ідеї.
Три, два, один.
Це буде гарно, любий.
Тепер ми дістанемо твій ніс.
-Ти засунеш віск у мій ніс? -Так.
Ого.
Любий, якби ти бачив те, що і я, ти зрозумів би. Останнє слово?
Три, два, один! Паркур!
Ого.
-Дай подивитися. Що це? -Це волосся з твого носу.
-Прокляття. Яке довжелезне. -Я знаю.
Коли ти востаннє дивився в дзеркало і думав:
«Так, я собі подобаюсь»?
У мої 20 із чимось.
-Двадцять! -Так.
Я хочу, щоб Тім відчував радість у різні способи,
відволікся від думок і повернувся в тіло,
щоб знав — найкращі дні попереду.
У тебе дивовижне життя. У тебе є сім'я, яка тебе любить.
-Так. -Є захоплення, яке тебе мотивує.
Є стільки всього, що може дати тобі впевненість.
І ти дуже привабливий чоловік, і я не просто так це кажу.
Всередині і ззовні.
-Твої найкращі дні попереду. -Дякую тобі.
Більше не відкладай свою радість. Адже що?
Наш найкращий час…
-Зараз. -Так! Шльоп! Ти красень.
-Ти готовий? -Я готовий.
Три, два, один. Знайомся з новим Тімом.
О, нічого собі. Боже!
Ого. Я маю зовсім інший вигляд.
Хочеш надягнути окуляри?
Привіт, Тіме.
Як справи?
Погляньте на цього маленького любителя флірту.
Обійми мене!
ДЕНЬ 4
ПОДЗВОНИ ВСІМ ДРУЗЯМ І ПОЧИНАЙ ВЕЧІРКУ.
- KISS (SHOUT IT OUT LOUD)
-Готовий це побачити? -Так.
-Так? Упевнений? -Упевнений.
Пообіцяй, що не поб'єш мене.
-Домовились? -Можеш не хвилюватися.
Добре.
-Я їх бачу! -Я іду.
-Рухайся, Джейкі. Геть з дороги. -Так, Тенні.
-Привіт! -О боже! Ти надзвичайно гарний!
-Привіт. -Такий кра… ого.
-Яка різниця. -Як почуваєшся?
-Добре. -О боже.
-Ти красунчик. -Добре.
-Так
О, нічого собі!
Ого.
Це навіть не схоже на мій дім.
-Правда? -Абсолютно не схоже.
-Але тепер це схоже на дім. -Схоже.
На місце, куди люди хотіли б приходити.
Так.
Ого, це круто.
-Тут усюди KISS. -Ого.
-О так. -Лише в кількості, яку легше перетравити.
Я люблю травлення!
Чуваче, це офігезно.
Дивовижно, так?
Ти не проти, що тепер тут менше KISS?
Так, я в захваті.
-Я тиждень його готував. -Добре.
-Нове крісло для Дуді. -Так, друже.
Чорний, пасує.
Так, це офігезно, друже.
Дуже вам дякую.
Як думаєш, що скажуть дівчата?
Вони не матимуть слів, як і я зараз.
Я ніколи в житті не міг би уявити, що ви…
що ви зробите все це.
-Це не все. -Далеко не все.
Іди далі.
О боже.
О боже. Це шаленство.
-Це вже не хотдоґ-кіоск. -Так.
Це обідній стіл, щоб ти міг розважатися.
-Дівчата приходитимуть вечеряти. -Тут є все, щоб ти готував.
Можеш уявити, як ти…
розважаєшся, спілкуєшся, приймаєш друзів і сім'ю?
-Мені доведеться. -Так.
Було б шкода це змарнувати. Це точно.
-Гарний підхід! Я згоден. -Амінь!
-Ти відчуваєш, що заслуговуєш на це? -Я починаю це відчувати.
-Добре. -Так.
Так! Ідеально.
-Ти на все це заслуговуєш. -Дякую.
-Тепер ходімо в твою нову спальню. -Ого.
Отакої. Чуваче!
Це абсолютно нове ліжко?
-Ага. -Так.
Випробуй його. Чому б тобі не прилягти, любий?
Так. О так, просто поклади…
-Ось так! -Так!
Можна обійняти тебе першим?
Це мило!
Так, це прекрасно.
Я відчув, що тобі потрібен простір, щоб дихати…
-І, знаєш… -Я теж, любий.
І простір, де ти можеш зарядитися.
Так, це неймовірно.
Я навіть не можу уявити, як дивно, мабуть, думати про створення образу,
коли майже все, що ти носив, це футболки KISS.
Тут доведеться трохи більше думати,
але це все ще буде легко.
Твої штани з цього боку.
Дуже прості штани, прості джинси,
у яких тобі має бути дуже зручно.
-Це можна носити із футболкою KISS? -100%.
Я б не засмутився.
Я не хочу робити з тебе офісного зануду.
Твоє життя не таке.
-Ні. -У тобі немає нічого нудного.
-Ні. -Я хочу, щоб твій одяг це показував.
Так.
Тіммі!
-Я в захваті. -Який колір.
Це гарно!
-До біса гарна сорочка… -Чудовий зелений.
Ця версія рок-футболки, яка не обов'язково має бути з KISS.
-Так. -Твоя мова тіла дуже змінилась.
-Знаю. Вона змінилась. -Так.
Цією позою ти ніби кажеш: «Відшльопайте мене.
Я поганий хлопчик».
-Так. -Цікаво, що може зробити одяг.
Справді. Я кажу це весь час.
-Ці штани дають мені силу там унизу. -Так!
-Штани сили. -Так!
Те, як вони сидять. Ти хочеш стрибати.
Так!
Хто б подумав, що зі мною це буде?
Ти допоміг мені розправити плечі.
Розумієш, про що я? Дякую, друже.
-Це буде моїм новим способом мислення. -Добре.
Ви відкрили мені очі на багато почуттів, які були заблоковані.
Я спробую почати позитивно мислити і працювати над собою внутрішньо.
Наша турбота про себе —
це не про зовнішність для інших людей.
Це про підтримку себе.
І ти вартий підтримки.
Так, дякую. Так.
Я не знаю, що сказати.
Так, це чудове відчуття. Справді.
Тож дякую вам.
Отже, ми тримали тебе в невідомості стосовно того, що буде далі.
Так.
Коли я сюди увійшов, мене вразила твоя колекція KISS.
Тож я зв'язався з місцевою мистецькою галереєю
і куратором, і вони прийшли
й обрали свої улюблені речі з твоєї колекції.
Я сьогодні їх виставлять в арт-галереї на Меґезін-стріт.
-Ти підеш із сім'єю. -Це жарт?
Ми знайшли фанів KISS.
Хіба це не щось?
Знаєш, це те, чим ти можеш поділитися,
це спосіб познайомити із собою людей,
які так сам люблять KISS, як і ти.
Тож цей вечір — про тебе і KISS.
Ого, це божевілля, боже. Ви шалені хлопці.
Коли ти пригнічений, не існує чарівної палички.
Ти не робишся щасливим наступного дня.
Повеселися ввечері.
Коли життя кидає тобі перемогу, тим маєш її прийняти
і знати, що це не разова акція,
що ти в тебе їх буде багато.
Дякую!
-Любимо тебе! -Бережи себе!
Давай!
Давай, крихітко.
НОВИЙ ТІМ
МЕНІ ТАК ДОБРЕ, Я ТАКИЙ ЖИВИЙ - KISS (DETROIT ROCK CITY)
-О боже! -О господи!
Боже мій!
-О боже! -Господи!
-Поглянь на своє обличчя! -Боже мій!
-Тобі 24? О боже. -Привіт.
Так добре.
-Гарна куртка. -Поглянь на це.
-Зелена куртка… -Яка куртка!
Чорт забирай!
Заходьте всі.
-Дивіться. -Не можу дочекатися.
О господи.
-О боже! -Що?
Боже мій! Це так круто!
О боже!
Що скажете?
Татку!
Це прекрасно!
-Хочете подивитися кімнату Дуді? -Так.
-Гей. -Дудлбаґу!
Дивись, хто вдома?
-Дуде! -Дуді.
Ти в біса жартуєш зі мною? Ти тепер живеш у розкоші?
Подивись на це ліжко. Воно нове.
Він тепер спить ніби на хмаринці.
-Подобається? -Покажи йому язика Джина Сіммонса.
-Так! -О так. Ура!
На тобі моя футболка KISS.
Гадаю, тепер я дам тобі
кілька моїх футболок KISS, бо я носитиму…
Так!
Нехай відпочиває, бо йому це потрібно.
Бажаєте зайти сюди? У мене тут є їжа. Сідайте.
Тут дуже гарно.
-Скуштуйте супу. -Добре!
Це виглядає смачно.
Смачно.
О боже.
Це смакота.
Поки ми всі тут, я записав деякі речі, про які ми з Карамо говорили.
Він просив склав список. Так би мовити, налаштувати себе на правильну хвилю.
Отже, я мав подумати про речі,
які рахую своїми перемогами в житті.
Ви дві.
Знаєте, дбати про комфорт мого брата було клопотом,
і, думаю, я непогано впорався.
-Ти великий молодець. -Так.
Я скажу вам про речі, на які заслуговую.
Мені було важко це написати,
бо такий я вже є.
Але я над цим працював. І я написав.
Гадаю, я заслуговую на щастя.
-Так. -Так.
Я заслуговую на любов інших людей,
що, знаєте… це важко.
Це важко.
Я заслуговую на час для себе. Я почну його викроювати.
-Ага. -Так.
Це має мені допомогти морально.
Витягнути мене звідси. І з депресії.
Змусити мені… думати ясно.
Я хочу почати жити і поза своїм домом теж.
Я заслуговую на те, щоб виходити й знайомитись із людьми.
Так.
І останнє, я заслуговую розважатися так, щоб аж зад надірвався.
Розумієте, про що я?
Я цього не очікувала.
Гей. Ви мене знаєте. Іноді я можу заходити зліва.
Обійми мене.
Дякую, Мелоді.
Я тебе люблю. Ти на все це заслуговуєш.
-Люблю тебе. Я так тобою пишаюся. -Дякую, Кім.
-Гей, люба. -Гей.
Тепер я краще старатимусь, тож…
Ще буде багато сміху.
Зараз ми звідси вийдемо.
-Ми підемо на виставку… -Виставка!
-…моїх речей! -Так!
Подивимося на твою колекцію!
ЯВЛЕННЯ KISS ВИСТАВКА
О боже.
-Так. -Гарно.
Ого.
-О боже. -Це я зробив.
Це неймовірно.
-Тобто ти зробив… -Ого!
-Так, я це зробив. -Ого!
Щодо Тіма і його любові до атрибутики KISS,
дотепер це все було в стінах його будинку.
І зараз він вийде у світ і поділиться цим із іншими…
Чоботи — це твоє улюблене?
Так, однозначно. Колись я їх носив.
Я чудово проводив у них час.
Це спосіб взаємодії, спосіб впустити інших людей.
-Скільки разів ти бачив KISS? -Сорок п'ять. Так.
Це зробить його не таким самотнім.
Я лише сподіваюсь, що Тім і далі буде вразливим,
що він продовжить виходити й шукати радість у житті.
Він заслуговує на щастя і заслуговує продовжувати жити.
І це перший крок на цьому шляху.
-Це неймовірно. -Дякую.
Я радий, що з тобою це сталося.
Я і не уявляв… що зі мною щось таке станеться.
Коли я думаю про те, який Тім милий і який він старанний,
яка він хороша з усіх боків людина,
хороший брат, хороший тато…
-Я тобою пишаюся. -Дякую, люба.
Це послання до всіх опікунів.
Якщо ви можете показати комусь любов, нехай історія Тіма
нагадає вам це зробити.
Ти на це заслуговуєш.
ПОРАДИ ВІД П'ЯТІРКИ
ПОВАЖАЙ СВОЄ СЕЛФІ
Хто з групи має робити селфі?
Найартистичніший!
-Той, хто має найкращу… -Ні.
-Перукарі!
-Ні. -Не я.
-Це я? -Той, хто вміє знаходити емоцію.
-Ні, Карамо! -У кого…
Припиніть! Це той, у кого найдовша рука.
-Знаєте, що мені цікаво?
-Що? -У кого найдовша?
Це ти. У тебе найдовша рука.
-Уперед! -Я знав, що мої руки згодяться.
-Скажіть: «Сир!» -Сир.
Розкішно! Ти впорався.
У ПАМ'ЯТЬ ПРО ТОММІ «ДУДІ» КІЛА 1958–2023
ЧЕРЕЗ ПІВ РОКУ ПІСЛЯ ЗЙОМКИ ЕПІЗОДУ
ДУДІ РАПТОВО ПОМЕР. БРАТИ БУЛИ РАЗОМ ДО КІНЦЯ.
Переклад субтитрів: Сабіна Дадашева