Hakemaan!
Pestään kädet.
Tehtiinkö majoneesi jo?
New Orleans on paska paikka, mutta se on kotini.
Viikon sankarimme on Anh Luu.
Olen 35-vuotias Bywater Brew Pubin keittiöpäällikkö.
Valmistan mielikuvituksellista vietnamilaista ruokaa.
Pho lausutaan muuten "fo".
Poikaystävä Sam ilmoitti Anhin mukaan,
koska haluaa Anhin ilmaisevan itseään henkisesti ja luovasti.
Hieronko jalkojasi? -Joo.
Ihastuin Anhiin heti.
Hän oli kaunis.
Hänen kanssaan on todella hauskaa.
Sam on erityinen.
Hän on ykköstukijani ja ykkösfanini.
Jalkasi eivät haise. Hyvä juttu.
Kiitos.
Emme ole viime aikoina viettäneet yhdessä aikaa.
Teen paljon töitä.
Anh ei muista, koska viimeksi kävi kampaajalla.
Hiukset ovat kiinni, etteivät ne mene keittoon.
Se on hyvä tapa.
Hurrikaani Katrinan jälkeen Anhin perhe muutti Portlandiin.
Kun Anh osti ensimmäisen ravintolansa,
hänen äitinsä kuoli auto-onnettomuudessa.
Jossittelen äidin kuolemaa usein.
Ennen äidin kuolemaa tein paljon töitä.
Emme ehtineet olla yhdessä.
Olisimmepa saaneet enemmän aikaa.
Sen jälkeen hautasin itseni töihin.
En ollut ennen kokenut sellaista stressiä.
Tunteet nousevat pintaan, kun vain ajattelen sitä.
Olin aika huonossa jamassa.
Keittiömestarin ja yrittäjän paineet kasvoivat liian suuriksi.
Anh myi ravintolansa ja palasi New Orleansiin toivoen, että toipuisi.
Voi, Anh.
Ne, jotka tunsivat minut aiemmin,
pitävät minua hauskana ja juhlien ilopillerinä.
En enää ole sellainen.
Ihmiset surevat eri tavoin.
Välit kaikkiin sukulaisiin eivät ole hyvät.
Se vaivaa häntä.
Äidin kuoltua selvisi, että hän piti perhettämme koossa.
Vietnamilaiset pitävät perhesiteitä suuressa arvossa.
Minä olen yksinäinen.
Varmaan siksi, että olen eristänyt itseni.
Työnnän mieluummin asian mielestäni kuin käsittelen sen.
Anh on ylpeä ruoistaan, mutta kaipaa äitinsä aterioita.
Anh aikoo järjestää yksityisen illallisen esitelläkseen äitinsä ruokakulttuuria.
Valmistan hienoa baariruokaa, mutta haluan näyttää, että osaan muutakin.
Järjestän illallisen, joka ei ole panimopubille tyypillinen.
Viime vuodet olen piileskellyt ja ollut masentunut.
Tuntuu, että olen työn oravanpyörässä, josta en pääse pois.
Toivon, että Anh saa tilaisuuden pohtia asioita,
jotta voi vapauttaa itsensä mielensä kahleista.
On kurjaa nähdä, miten onneton hän on.
Toivon illallisen käynnistävän uuden vaiheen urallani.
Tehtävämme on auttaa keittiömestaria -
muuttamaan panimopubi vietnamilaiseksi illallisklubiksi.
SILLÄ SILMÄLLÄ
PÄIVÄ 1
TIE PHO-HTI ANTEEKSIANTOA
Tuolla se on.
Mennään.
Xin chào.
Hei!
Tervehdys!
Hyvä luoja!
Hei!
Hei, Anh.
Hei.
Mitä kuuluu? -Jestas.
Olen Karamo. Hauska tavata. -Hei!
Hyvä luoja.
Missä hiusverkkokuningatar on?
Tervetuloa keittiööni.
Mitä teet? -Bánh mì -leipääkö?
Tämä on kuuluisa phorritoni.
Phokeittoa burriton muodossa.
Saanko maistaa?
Saat. Tämä on syötäväksi tehty.
Siinä on naudanlihaa, phonuudeleita, thaibasilikaa, kevätsipulia ja jalapenoja.
Kaada kastiketta päälle, Karamo.
Hitsi vie, miten hyvää.
Mitä ruokaa!
Sanon nyt suoraan.
Makunystyräni pitävät makaronista ja Skittles-valikoimasta.
Mutta se ruoka?
En koskaan ole nähnyt häntä tuollaisena.
Ruokasi on hemmetin hyvää!
Minä olen ruokavastaava. Minun pitäisi maistella niitä.
Sitten ne tomppelit tulivat ja nappasivat ruoat mukaansa.
Anna sekin.
Ei! Jätä minulle edes jotain.
Hitsi.
Nolottaa. Tai ei.
Miten voin tehdä työni, ellen saa maistaa?
Voi jessus.
Mitä tämä vihreä taikakastike on?
Se on basilikaemulsio.
Siinä on oikeastaan kaikki vietnamilaisen ruoan yrtit -
yhdessä kastikkeessa.
Kaikki maut ovat tuttuja ruoista, joita äiti laittoi lapsuudessani.
Hän oli yhteys kulttuuriini.
Synnyitkö Vietnamin ulkopuolella? -Synnyin.
Se loi kulttuurisen railon minun ja perheeni välille.
Eli ainoa kulttuuriyhteytesi Vietnamiin…
…oli ruoka.
Järjestän kesäisen illalliskerhon.
Ruokalistasta tulee erilainen kuin tavallisesti.
Yritän kunnioittaa vietnamilaisia juuriani.
Haluan ihmisten kokevan vietnamilaistyylisen perheillallisen.
Teetkö sen äitisi muistoksi?
Teen. En ole vielä päässyt kunnioittamaan häntä näin.
Haluaisin järjestää illallisia säännöllisesti.
Haluaisin ehtiä juttelemaan asiakkaille enemmän.
Olen jumissa keittiössä. Piileskelen.
Onko menu jo tiedossa?
Oletko jo alkanut testailla?
Suurin osa on selvillä.
Vietnamilaisen perheillallisen osat ovat melko samanlaiset.
On valkoista riisiä,
keittoa kasviksista tai lihasta -
ja jotain säilöttyä.
Sitten on tuoreita yrttejä.
Yrttejä on oltava.
Sitten on vielä jokin kasvisannos.
Mikä on kasvisannoksesi? -Sitä ei vielä ole.
Olen jumissa sen kanssa.
Lapsuudessani oli aina wokattuja tai kuullotettuja kasviksia.
Se aukko on täytettävä.
Ilmoittaudun apukokiksesi.
Sopiiko? -Sopii.
Voimme ideoida yhdessä ja leikitellä mauilla.
Aion auttaa häntä.
Menemme keittiön, käärimme hihat ja ryhdymme pilkkomaan.
Namskis! -Älyttömän hyvää. Upeaa.
Mennään katsomaan kotiasi. -Mennään.
Emmekö ota lautasta mukaan? Otetaan.
Kotona ollaan. -Kotona ollaan!
Tässä minä asun.
Suloinen. Mennään. Kiitos, Bobbers.
Menoksi.
Tervetuloa kapeaan talooni.
Yllättävän leveä. -Meillä on kivasti tilaa.
Onko tämä ihana äitisi?
Meillä kotona oli edesmenneiden alttareita.
Äiti sytytti suitsukkeen heidän muistokseen.
Ihanaa. -Kahdesti päivässä.
Buddhalainen tapa.
Minua kaduttaa, ettemme viettäneet enemmän aikaa yhdessä.
Hän oli huolehtivainen.
Hän huolehti aina muiden syömisistä.
Yritti ruokkia kaikki. -Aasialainen äiti.
Vietnamilainen äiti.
Luulen, että siksi minusta tuli tällainen. -Olet perinyt sen äidiltäsi.
Saammeko nähdä loputkin? -Tässä on olohuone.
Söpö. -Tykkään kaaresta.
Tila on aika eriparinen.
Sohvia on tungettu vieretysten.
Pöydät ovat täynnä tavaraa.
Sellainen ei anna tilaa hengittää.
Täällä on keittiömme. -Kiva pikku tila.
Yleensä laventeli ei ole aggressiivinen väri, mutta tämä on.
Niin on.
Anh on eloisa ihminen, ja värejä riittää.
Mutta valitut värit…
En ole kokki, mutta minäkin tarvitsen laskutilaa.
Siksi ostin tämän pöydän.
Vaivaako tilanpuute? -Kamalasti.
Näytä lisää. -Selvä.
Katsokaas tänne.
Tässä on makuuhuone. -Niinpä on.
Anhin huone on… huone.
Tämä pikku vaatekaappi on talomme ainoa.
Tämäkö on ainoa vaatekaappi?
Nuo ovat Samin. Hänellä ei juuri ole vaatteita.
Sam asensi leuanvetotangon, jota ei käytä.
Siinä on verho.
Ei tiedä, koska sitä tarvitsee.
Lisähuoneessa on ylimääräistä tavaraa ja minun vaatekaappini.
Ilmapatja, rojua ja rekillinen vaatteita.
Se ei ole vaatekaappi.
Järjetöntä. Asialle on tehtävä jotain.
Jatkamme tutkimista. -Olkaa kuin kotonanne.
Mitäs täällä on?
Punaisten lyhtyjen jääkaappi.
Ihana.
Seksikäs ja tarpeellinen. -Ylähyllyllä on punainen rasia.
Eikä! Luulin, että…
Pane se takaisin. Pidin punaisesta.
Tervehdys.
Tästä tulee tosi chic. -Tanny.
Kuka suunnitteli ja osti sen?
Tunnen suurta vetoa sinuun.
Häntä on yksityiskohta, jota en tiennyt tarvitsevani.
Minä näen…
Tuotteita, joita en käytä.
En oikein osaa meikata.
En tiedä, mitä pitäisi tehdä.
Haluatko käyttää meikkiä? -En joka päivä.
Olisi kiva osata, jos menen vaikka ulos.
Glamoröösi lorttotyyli on hyvä osata.
Minulle kauneus ei ole ulkopuolisen hyväksynnän hakemista.
Kyse on omasta itsestä.
En oikein tiedä, mitä haluan.
Minulla on monessa asiassa kaikki käy -asenne.
Haluaisin löytää tyylini.
Hienoa. Keskitytään siihen.
Keksimme jotain upeaa yhdessä.
Meissä kaikissa asuu glamourkisu.
Ja kun katsomme peiliin, sanomme: "Olen kuuma kimma!"
Olen kuuma kimma.
Kovempaa. -Olen kuuma kimma!
Jotta kauempanakin kuuluu.
Olen kuuma kimma!
Hyvä!
Se meni hyvin.
Tuleeko siihen "Karamo ja Tanny ikuisesti"?
Autatko punnertamaan?
Tarkoitat vetämään leukaa.
Et taida osata käyttää sitä.
Rikot sen. -Aion yrittää.
Voi ei, hän putoaa.
Minähän sanoin. Minähän sanoin.
Bobby korjaa sen. -Voi luoja.
Bobby!
Bobby, tule korjaamaan yksi juttu!
Bobby!
Mitä? Katsellaanpa ympärillemme.
Tässä on ruokapöytä. -Niin.
Sitä ei kuitenkaan taideta usein käyttää.
Ei. Hankin pöydän, koska haluan järjestää illalliskutsuja.
Söpö koekeittiö.
Juuri sitä haluaisin.
En kuitenkaan ole ehtinyt. Vietän tosi vähän aikaa kotona.
Ovatko vaatteet sinulle tärkeitä?
Joskus olivat. Pidän näistä puseroista, mutten ole käyttänyt niitä.
Ne ovat söpöjä.
Joskus menen shoppailemaan ja haaveilen ihanista vaatteista.
Mutta missä käyttäisin niitä?
Ostan ne, enkä käytä niitä. Niissä on hintalaput tallella.
Ne voi laittaa farkkujen kanssa. -Tiedän, mutta…
Niillä voi korvata t-paidan.
Ulkonäkö ei ole kiinnostanut aikoihin.
En osaa stailata kokin asua. Ymmärrätkö?
Kuulostaa siltä, että haikailet menneiden aikojen perään.
Niin teen.
Viime vuodet ovat olleet raskaita.
En osaa elää nykyhetkessä ja luoda uutta minua.
En halua enää rajoittaa itseäni.
Olet energinen tyyppi. Teet upeaa työtä.
Haluaisin, että se näkyisi jatkossa myös ulkonäössäsi.
Minäkin haluaisin sitä.
Treenaa, isukki.
Tämä on hauskaa.
Löysin kuvia. -Jee.
Onko tuossa keittiömestari Anh?
On siinä.
Minne tuo tyyppi katosi? -Löydämme hänet.
Millaista äitisi kuoleman jälkeen on ollut?
Voi jukra.
Itkin paljon yksin autossa.
Suru tuntui kestävän vuosia.
Hautasin itseni töihin.
Minulla on ristiriitaisia tunteita siitä, miten isän kanssa meni.
Hän oli ratissa silloin, kun äiti kuoli.
En tiennyt. Olen pahoillani.
Minusta isä muuttui sen jälkeen.
Hän asuu Kaliforniassa.
Hän meni uusiin naimisiin. Emme ole yhtä läheisiä kuin ennen.
Oletko koskaan jutellut hänen kanssaan tunteistasi?
Valitsen aina taisteluni, erityisesti isän kanssa.
Olen sanonut sanottavani.
Hän ei kuitenkaan tainnut ymmärtää sitä -
haluamallani tavalla.
Tarvitsit tiettyjä asioita, etkä saanut niitä.
Niin. Tuo kaikki on totta.
Niin.
Kukas tuolta tulee? -Sam!
Hänkö on Sam? Toivottavasti ei muukalainen.
Hän on kumppanini Sam. -Halataan.
Hauska nähdä, Sam.
Miksi ilmoitit tämän kaunottaren mukaan?
Hän tarvitsee aikaa itselleen. Kasvu pitää aloittaa alusta.
Hän ei anna itselleen aikaa aloittaa.
Oletko valmis aloittamaan? -Olen.
Mennään!
Äidin menetys painaa Anhia raskaasti.
Hän tekee liikaa töitä.
Sen näkee kodin kunnosta.
Hän tarvitsee tyyneyttä ja tilaa rentoutua.
Teen kodista turvapaikan.
Anh on upea ilmestys.
Suru kuitenkin painaa Anhin sydäntä.
Hän on unohtanut upeutensa.
Tehtäväni on tehdä hänen olostaan turvallinen.
Anhin ruoat vetoavat paikallisiin.
Mutta illalliskerhon myötä -
hän voi näyttää, kuka todella on ja mikä on muovannut häntä.
Upea tapa kunnioittaa äitiä.
Töissä tyyli on simppeli.
Housut ja t-paita.
Hän on kuitenkin keittiöpäällikkö.
Hänellä on valtaa. Mitä hän haluaa viestiä maailmalle?
Joskus emme paiski töitä siksi,
että rakastamme työtämme vaan koska yritämme piiloutua.
Anh suree yhä äitiään -
sekä sitä, ettei saanut isältään kaipaamaansa apua.
Asia on käsiteltävä, jotta toipuminen voi alkaa.
PÄIVÄ 2
LIESI ON ALTTARI ESI-ISILLENI. –ADAM RAGUSEA
Mitä vanhempasi sanoivat, kun halusit laittaa ruokaa elääksesi?
Ensin he ihmettelivät sitä. -Tyypilliset aasialaiset.
He sanoivat kaikille, että minusta tulisi asianajaja,
koska perheessä on jo lääkäri.
Sama juttu! -Ei kiitos.
Niin. -Ymmärrän erittäin hyvin.
Oliko sinun ja äitisi välillä jännitteitä nuorempana?
Oli. Hän ei ollut ihminen,
jolle olisin voinut puhua ongelmistani.
Pelkäsin arvostelua kulttuurierojemme takia.
Hän oli vietnamilainen ja sinä amerikkalainen.
Niin. Minut lähetettiin yksityiskouluun, jossa oli paljon valkoihoisia.
Minulle oli selvää, että olin erilainen, mutta kasvoin siitä yli.
Vakiinnutin identiteettini kokkina, joka tekee vietnamilaista ruokaa.
Hyväksyin tavallaan itseni.
Tajuatko? -Tajuan.
En enää häpeile, vaan olen ylpeä itsestäni.
Olin ostamassa ravintolaa äidin kuoleman aikaan.
Hän tiesi siitä.
Olen iloinen, että hän ehti nähdä vilauksen tiestä, jota olin kulkemassa.
Samalla suren sitä, ettei hän voinut kulkea vierelläni.
Piristytäänkö vaatteilla? -Kyllä kiitos.
Anna hali. Se oli rankkaa. Anteeksi.
Ei se mitään. -Olemme oudon samanlaisia.
Juttelimme vaatetyylistäsi ja siitä, ettet enää juuri pynttäydy.
Tykkään pynttäytyä, mutta nykyään juhlatyyli tarkoittaa kokin vaatteita.
Haluan näyttää paremmalta,
mutta en enää tiedä, mikä minua pukee.
Olen nyt painavimmillani.
Rakastan kauluspaitoja.
Jos otan isomman koon, koska napit eivät mene kiinni,
näytän isommalta.
Se sopii tässä mutta ei täällä.
Sinulla on upea povi.
Näytän, miten tasapainottaa rintoja,
jotta voit tuntea itsesi itsevarmemmaksi.
En odota Anhin pukevan iltapukua töihin,
mutta hänet pitää ottaa vakavasti.
Miten hän pukeutuu illalliskerhoihin?
Tähtään chiciin ja ammattimaiseen tyyliin.
Molempia löydämme täältä.
Saanko nähdä?
Liittyisitkö seuraani?
Upeaa! -Niin.
Vedän tätä hieman ulos.
Tykkään paidasta. Tosi mukava.
Se on juhlava farkkujenkin kanssa. -Niin.
En yleensä pane paitaa housuihin. Sekin on uutta.
Meidän lyhyiden on pantava mittasuhteet tasapainoon.
Paita housujen sisällä tekee suuren eron.
Hieman leveämmät lahkeet saavat näyttämään pidemmältä.
Näytät upealta. -Kiitos.
Tunnen oloni erilaiseksi. Oloni on itsevarmempi.
Haluaisin, ettet pitäisi vaatteita vain vartalon peitteenä.
Ne tekevät ison muutoksen. -Yritän.
Hyvä.
Kokeillaanko mekkoa? -Sopii.
Kokeillaan sitten.
Valmista.
Saanko katsoa? -Saat.
Katsotaanpa.
Kerropa, mitä mieltä olet.
Mekko ei ole ihan suosikkini.
Muotoon ommellut tissinpaikat eivät oikein sovi minulle.
Tämä osa tuntuu oudolta.
Ehkä jos se olisi tällainen.
Kokeilen yhtä juttua.
Anteeksi kömpelö halaus.
No niin.
Kappas.
Annoimme sinulle vyötärön ja samalla lantion.
Sinulla on naisellisia kurveja.
Pidän rinnoistani. -Ne ovat upeat.
Haluan niiden sopivan muuhun vartaloon.
Aivan.
Nuo kengät ovat ihan huiput.
Et kai inhoa niitä? -En. Pidän niistä.
Hienoa! Ne tuovat särmää ja hienovaraista naisellisuutta.
Samaa mieltä.
Pääsen kokkaamaan kanssasi. Olen apukokkisi!
Ei tarvitse kertoa, missä olemme. -Töissä.
Yleensä väkeä on enemmän.
Niin, mutta olen täällä kyllä paljon yksin.
Oletko? -Olen.
Tulen ennen muita. -Ymmärrän.
Pidän tätä ihan vain kokeiluna.
Viikon lopulla Anh polkaisee käyntiin illalliskerhon,
jossa hän tarjoilee lapsuudestaan tuttuja vietnamilaisia ruokia.
Jäljellä on enää kasvisannos.
Tulimme testaamaan ja leikkimään.
Pidän siitä, miten et pidä tiukkaa linjaa.
En halua tehdä niin. -Se ei ole tyyliäsi.
Ne wrapit olivat uskomattomia. -Kiitos.
Minulle vietnamilainen keittiö edustaa värikkyyttä ja itse koottuja annoksia.
Rakastan sitä.
Reseptien testaus on lempipuuhaani.
Siitä voi syntyä vaikka mitä.
On ihan parasta, kun voi pitää hauskaa toisen kanssa.
Aloimme miettiä kasvisvaihtoehtoja. Tämä on uutuus.
Beyond Meatin pihvinkorvike.
Katsotaan, miten se paistuu. Oletko mukana?
Oletko? -Olen!
Hienoa. Ala pomottaa.
Meillä on basilikaa, korianteria, minttua ja pikkelöityä porkkanaa.
Tässä on vihreä kastike.
Oletko tyytyväinen nykyiseen ruokalistaan?
Kaikki… -En koskaan ole tyytyväinen.
Eli parantelet asioita, jotka toimivat jo, ja mietit, miten…
Jep. Jos jään paikoilleni ja yksin ajatusteni kanssa,
alan aina tunteilla.
Kun ajattelen menneisyyttä, tulen surulliseksi.
Jotta saisin purettua tunteitani,
muuttelen jatkuvasti ruokiani.
Yritätkö kääntää huomion pois tunteiden käsittelemisestä?
Todellakin. Näen paljon vaivaa paikan eteen.
Takki on ihan tyhjä, kun lähden.
Kotona olen ihan vetämättömissä.
En ole väleissä äitini kanssa.
Mutta kun valmistan puolalaista ruokaa,
muistan heti, miltä tuntui olla lapsi ja maistaa sitä ensi kerran.
Muistan, miten se tehtiin ja miten se tarjoiltiin.
Joka kerta.
Äiti pyysi apuani pieniin juttuihin.
Sain kuoria katkaravut tai huuhdella riisin.
Sitten katselin häntä.
Kuvittelen sen mielessäni.
Se on hauskaa.
Haistan, kuulen ja maistan kaiken kuten se oli.
Muistan sen kuin eilisen.
Se on iloisen surullista. Molempia voi tuntea yhtä aikaa.
Niin.
Ehkä voisit huonojen asioiden unohtamisen sijaan -
muistella hyviä asioita.
Äidin ruokien laittaminen on todella tärkeää surutyössä.
Kyseessä on prosessi.
Suru ei lopu eräänä aamuna.
Joskus on iloinen, joskus surullinen.
Menehtynyttä voi kunnioittaa.
Toivon, että Anh ammentaa jatkossakin omakohtaisista kokemuksistaan.
No niin. Näitä käytän marinadissa.
Valkosipulia. -Sitruunaruohoa.
Loistavaa.
Saman verran Tamaria ja Maggia.
Jep.
Ja ihanaa salottisipuliöljyä.
Sitä ei tarvita paljon. Siinä se.
Marinoin yleensä naudanlihan.
Kipataanko se kyytiin? -Kipataan.
Hienoa. -Sekoitetaan kaikki.
Sitten pannulle.
Selvä.
Pinta rapeutuu. -Se ruskistuu.
Ihana näky.
Ja simppeli esillepano.
Maistetaan. -Tuoksuu hyvältä.
Upean näköistä.
Laitan ensin yrttejä ja sitten pikkelöityä porkkanaa.
Seuraavaksi liha.
Lopuksi paahdettu sipuli. -Selvä. Se tuo rapeutta.
Niin. -Kastike. Ei unohdeta kastiketta.
En huomaa eroa.
Yllättävää. Maistuu ihan lihalta.
Aika himskatin hyvää.
Jessus sentään.
Miten tämä sopii illalliskerhon ruokalistaan?
Voin käyttää samoja mausteita ja samaa marinadia.
Lisäksi teen riisiä. Sen voi yhdistää mihin haluaa.
Olin onnekas, kun vartuin äidin ruokien parissa.
Se vaikutti koko loppuelämääni.
Haluan jättää alakulon ja keittiön taakseni -
ja seurustella vieraiden kanssa.
Tämä illallinen on minua varten.
Ja äitiäsi. -Niin.
Ja kulttuuria.
PÄIVÄ 3
LOUKKAUKSESTA EI TOIVU ENNEN KUIN ANTAA ANTEEKSI. –ALAN PATON
Uneksin eräänä yönä ruoistasi.
Niinkö? -En edes laske leikkiä.
Kiitos.
Rentouttaako ruoanlaitto sinua?
Rentouttaa, mutta jossain vaiheessa menetän ajantajun täysin.
Aika kuluu kuin siivillä, ja olen ihan väsyksissä.
Et saa tarpeeksi aikaa itsellesi. -Niin, mutta mieleni selkenee.
Niin.
Palataan isääsi. Olitteko läheisiä?
Olimme. -Niinkö?
Niin. -Olitko isän tyttö?
Olin. Äidin kuolema muutti suhdettamme paljon.
Isä ei enää ollut samanlainen.
Millaiset asiat saivat sinut ajattelemaan, ettei isä ollut tukenasi?
Hän meni uusiin naimisiin nopeasti.
Ei kovin kauan äidin kuoleman jälkeen.
Kuinka kauan? -Kuusi kuukautta.
Selvä. -Niin.
Hän salasi koko asian.
Se satutti.
Kun teit surutyötä,
tunsit isäsi torjuneen sinut.
Niin.
Rakastan yhä isää.
Mutta kun kaikkein rakkaimmat pettävät, heille on vaikeinta puhua asiasta.
Niin.
Ainoa tapa korjata asiat on saada vastauksia.
Juttelenko isäni kanssa?
Soitamme videopuhelun. -Suostuiko hän?
Suostui. -Puhuitko hänelle?
Puhuin. -Voi jukra.
Minun on vaikea puhua tunteista perheeni kanssa.
Saat sanoa, että isäsi teki päätöksiä, jotka vaikuttavat yhä sinun elämääsi.
Niin.
Sinun on saatava ilmaista se.
Haluan, että saat tukea. -Niin.
Saat kevennettyä sydäntäsi. Se auttaa sinua toipumaan.
Joskus on helpompi olla käsittelemättä asioita, jotka repivät hajalle.
Anh on pitänyt tuskan sisällään.
Ruoanlaitto on ollut hänelle keino olla kertomatta, mikä häntä vaivaa.
Anhin on kohdattava asia, jota hän on vältellyt. Isäsuhde.
Voi jukra.
Haloo.
Hei, bố.
ANHIN ISÄ
Viime kerrasta on aikaa.
Näytät terveeltä.
Alustanko vähän? -Sopii.
Hei. -Olen ystäväni kanssa.
Hei.
Mitä kuuluu? Anh on kuulemma isän tyttö.
Niin. -Hän kaipaa isäänsä.
Tämä on teille tilaisuus jutella.
Sopiiko tämä sinulle yhä? -Kyllä sopii.
Hienoa.
No niin.
En vieläkään ymmärrä, miksi valehtelit naimisiinmenosta.
En valehdellut sinulle.
Juuri tämä…
Se, ettet kutsunut minua etkä kertonut häistä etukäteen,
oli valehtelua.
Minusta tuntui, että unohdit äidin ja meidät.
Minusta hylkäsit meidät.
En tiedä, miksi teit niin.
Miksi teit niin?
Haluan olla molempien tukena ja taata hedelmällisen keskustelun.
Surettaako sinua, että tyttärestäsi tuntuu tältä?
Miten voin auttaa sinua?
Kerro vain totuus.
Kerroit meneväsi New Orleansiin. Menitkin naimisiin sen naisen kanssa.
Piditte juhlat, ja siitä oli kuvia Facebookissa.
Se oli noloa.
Se oli… Minusta tuntui, ettet edes halunnut minua sinne.
Miksi hän on minua tärkeämpi?
Jos vietnamilaisessa kulttuurissa lapsi puhuu vanhemmalleen näin…
Se on epäkunnioittavaa.
En tiedä.
Aina kun puhumme, käy näin.
Et voi vain sanoa,
että olet pahoillasi, rakastat minua ja olet isäni.
En kaipaa mitään tekosyitä enkä kaipaa…
Jos olisin kertonut häistä, olisit suuttunut minulle.
Valehtelitko, koska pelkäsit minun suuttuvan?
Siksi salasin asian.
Hän pitää minusta huolta.
Hän on hyvä ihminen.
Yritä ymmärtää.
Olin niin yksinäinen.
En voinut enää elää siellä.
En halunnut nähdä mitään äidistäsi muistuttavaa.
Se teki minut…
Surulliseksi. Tiedän.
Jos olisit kertonut, että haluat olla hänen kanssaan -
ja että tarvitsit huolenpitoa,
tietysti olisimme hyväksyneet sen.
Olen pahoillani, ettemme jutelleet.
Tein virheen.
Anteeksi, etten sanonut mitään aiemmin.
Minulla on ikävä sinua.
Haluan, että voin tuntea oloni luontevaksi lähelläsi.
Se oli mahdotonta, ennen kuin puhuimme asiasta.
Pyydän anteeksi.
Kiitos. Saat anteeksi.
Haluan esitellä hänet kaikille.
Haluan perheen tapaavan hänet.
Eiköhän ole mennyt sen aikaa, että voimme yrittää.
Rakastan sinua.
Niin minäkin sinua, bố.
Jutellaan myöhemmin.
Hei sitten.
Heippa.
Millainen on olo?
Sait kevennettyä sydäntäsi. -Niin sain.
Vedetään syvään henkeä.
Venyttele. Kasvoit juuri henkisesti. Pärjäsit hienosti.
Niin.
Hän suree yhä.
Ikävä kyllä isäsi pakeni suruaan.
Hänellä ei ollut keinoja tukea sinua.
Mutta tärkeintä on, että sait sanottua sanottavasi.
Olo on varmaan voimaantunut. -Niin on.
Mutta nyt minun on yritettävä antaa anteeksi.
Älä enää ajattele, ettet voi puhua tai kertoa tunteistasi.
Pysy lujana niin kuin äsken.
Oloni on paljon parempi.
Hyvä. -Ihan oikeasti.
Kiitos.
Anh on eloisa ihminen.
Hänen kotinsa ei kuitenkaan näytä yhtään häneltä.
Tila on kapeanpuoleinen,
joten tapetoin katon kiinnittääkseni katseen sinne.
Se saa tilan tuntumaan suuremmalta.
Talo näyttää upealta. En malta odottaa, että Anh näkee sen.
Kyllä.
Salon Societyssa ollaan. -Selvä. Kiitos.
No niin.
Istu tähän.
Saako olla kahvia, vettä, teetä tai Arnold Palmer -drinksu?
Ei kiitos.
Sinulla on hiuksia. -Ja paljon.
Aivan upeat hiukset. -Kiitos.
Miten voit katsella näin viehättävää näkyä kaiket päivät?
Väsyttääkö? -En juuri vilkuile peiliin.
Heikko itsetuntoko?
Niin. -Minulla on vastalääke.
Katsomme heikkoa itsetuntoa ja sanomme…
Täsmälleen.
Ymmärsitkö? -Selvä.
Olet elänyt elämääsi ja käynyt kampaajalla viimeksi…
Varmaan vuosi sitten.
En hulluttele kampaajalla,
mutta minulla on ollut otsatukka.
Sinulla on ollut otsatukka aiemmin. Aivan.
Se on ollut blondi. -Niinkö?
Kerran ajelin takaosan.
Sinulla oli niskasiili.
Voisimme leikata kerroksia ja pitkän otsiksen.
Vähän pituutta pois.
Kerrostetaan se kunnolla.
Hieman vaaleampi ruskea kirkastaa kasvoja.
Se on tosi helppohoitoinen. -Selvä.
Anh ei tunne oloaan upeaksi sisäisesti eikä ulkoisesti.
Luovu työstäsi, luovu viboistasi, luovu…
Tästä lähtee.
Hän ei huolehdi itsestään.
Upeutta pitää vähän houkutella.
Tanssibreikin aika.
Vaikka suremme tai kärsimme sydänsuruista,
se ei tarkoita, ettemme saa nauttia elämästä.
Oletko kunnossa?
Hyvä. -Mietiskelen vain.
Mitä mietiskelet?
Keskustelua isän kanssa. -Mitä tapahtui?
Pyysimme anteeksi asioita, joista emme olleet ennen puhuneet.
Aina kun puhumme,
hän yrittää selitellä ilmiselviä asioita, mutta se meni hyvin.
Vihdoin olimme samaa mieltä siitä,
että haluamme jättää kamalat traumat taaksemme.
Kokemuksenne on niin…
Yhtäkkisen menetyksen käsittelyyn ei ole opaskirjaa.
Monet menetyksen kokeneet eivät enää puhu toisilleen.
Aivan. Vanhempani saivat minut iäkkäinä.
Isä ei ole enää nuori. Hän täyttää kohta 80.
Ellemme olisi sopineet ennen hänen kuolemaansa,
olisin katunut sitä.
Mummi sanoi, että aurinko ei saa laskea vihan ylle.
Luin kerran,
että kun tiedämme surun ja tuskan tarinan,
osa toipumista on päästää irti.
Rengasta ei tarvitse palata potkimaan koko ajan.
Menetys on osa meitä, mutta…
Tuskaa ei tarvitse kantaa mukanaan. -Sen ei tarvitse jatkua.
Tarinaa ei tarvitse kertoa koko ajan.
Totta.
Tänään tapahtuu suuria. -Valmista!
Tulee mieleen Whitney ja Mariah sekä Egyptin prinssi.
Ihana väri. Upean lorttomainen.
Kulmia kehiin, kultsi.
Anh on kuuma.
Kuuma kuin New Orleansin elokuu.
Voi hertsileijaa.
Ihanaa.
Joskus emme oikein ymmärrä, miten seksikkäitä olemmekaan.
Ei vain ulkoisesti vaan myös sisäisesti.
Niin. -Olet upea tyyppi.
Olet joskus ankara itsellesi. Huomaan sen.
Suurin toiveeni on, että tämän jälkeen puhut itsellesi nätisti.
Olet hyvä ja ahkera ihminen.
Olet uskomaton tytär. Riität sellaisena kuin olet.
Kiitos.
Oletko valmis? -Olen.
Kolme, kaksi, yksi. Kas noin.
Hyvänen aika.
Voit heilutella hiuksiasi.
Upeaa.
Voi jukra, tykkään. Meikki on ihan täydellinen.
Mene katsomaan.
Kerrostin hiuksia, jotta voit pitää niitä töissä näin.
Selvä.
Voit kiinnittää ne klipsulla ylös.
Jukra, olipa ikävä otsatukkaa.
Oliko? -Oli.
Tykkään kovasti.
Kuuma. -Kimma!
Jee!
PÄIVÄ 4
RUOKA HOIVAA FYYSISESTI JA HENKISESTI. –INA GARTEN
Kappas. -Näytät upealta.
Voi jestas, miten upea otsis.
Oletko valmis? -Olen!
Onko valmista?
Yllätys!
Voi hyvänen aika.
Onpa kaunista. -Niin on.
Mitä?
Tapetoidut katot ovat siisteintä ikinä. -Voi jukra.
Se tuo lisää korkeutta. -Niin todella tuo.
Sam ihastuu. -Katso sohvaa.
Sohva on aivan upea. -Tykkäätkö?
Tämä on kuin trendikäs ravintola.
Paljon tekstuuria ja luonnonmateriaaleja.
Alttari ja suitsuke ovat yhä täällä.
Appelsiineja. Halusin tehdä erityisen paikan äitisi muisteluun.
Voi jukra! -Aina kun astut sisään…
Tähän äiti pani suitsukkeen kotona.
Hän pitäisi tästä.
Tosi tyylikäs.
Haluan sinun muistavan, miten ylpeä äitisi on sinusta.
Kiitos kamalasti. -Ei kestä.
Haluatko nähdä lisää? Selvä.
Niin kaunista. Katsokaa, mitkä lautaset.
Pehmustetut penkit!
Ennen ruokailuhuone oli tuolla ja olohuone täällä.
Siirsin ne toisinpäin.
Halusin paikan, jossa voit kestitä. Tämä on lähempänä keittiötä.
Käytännöllistä ja kaunista. -Voi jukra!
Aivan upeaa.
Mennäänpä kurkkaamaan keittiötä.
Voi jukra!
Keittiöön tie käy. -Niin valoisaa.
Ihanaa. Voi jukra.
Uusi jääkaappi.
Uusi tiskikone. Uudet Smegin kodinkoneet.
Veitsimagneetti!
Kokonainen seinä pannuille ja kattiloille.
Ihanaa!
Sait lisää laskutilaa. -Jukra!
Loistavaa.
Nyt voit hengähtää täällä. -Niin.
Värit saivat talon tuntumaan opiskelijakämpältä.
Tämä on hienostuneempi.
Tämä on uusi koekeittiösi.
Niin!
Tämä on ihan täydellinen.
Ihana reaktio. -Voi hyvä luoja.
Upea katto.
Kultsi, huoneesta tuli sensuelli.
Juku. -Voi luoja.
Eroottinen. -En osannut kuvitella sänkyä tähän.
Sänky on paras ovea vastapäätä.
Siten energia virtaa sisään ja ulos.
Onpa iso sänky. -Aivan ihana.
Arvatkaa, mistä intoilen.
Oviaukon yksityiskohdista.
He rikkoivat sen.
Siitä päästäänkin minun oppituntiini. Noustaan sängylle.
Opetellaan koreografia. Se menee näin.
Yy, kaa, koo, nee, vii…
Eikö ollutkin hieno?
Vähän aerobicia.
Emme ehtineet jutella meikkauksesta.
Nyt opetellaan. -Selvä.
Taputtele ylimääräinen ripsiväri paperiin.
Tätä ei tarvita paljon.
Tähtään kärkeä kohti.
Ei koko pituudelle? -Mieluummin kärkeen.
Ylös.
Hyvältä näyttää. Kokeile sinä.
Kas noin. Hienoa. Taivuta kosteana.
Tosi hyvää työtä.
Upeat ripset. Näyttää hyvältä.
Aina kun olet stressaantunut,
muista, että sisäinen viisautesi huolehtii sinusta ja antaa anteeksi.
Se on sisäinen lorttosi.
Keijukaiskummisi ei aina ole paikalla.
Hei, kaunotar. -Hei.
Miten menee? -Hyvin.
Hyvä.
Kun tulimme, kerroit, miten moni asia painoi sinua.
Kun pidit puoliasi,
sanoit sanottavasi ja puolustit tunteitasi,
oli vaikuttava hetki.
En voinut enää pitää sitä sisälläni.
Isä sanoi, etten yleensä puhu niin, koska se on epäkunnioittavaa.
Se sai minut puhumaan suuni puhtaaksi enemmän.
Hyvä.
Välimme ovat viilenneet,
koska pidimme yllä kulissia.
Yritin luoda häneen henkilökohtaisen yhteyden.
En koskaan pystynyt siihen äidin kanssa -
enkä isän kanssa.
Hyvä.
En halua, että isänkin kanssa käy niin.
Hyvä. -Nyt oloni on parempi.
Hyvä kuulla. -Osaat hommasi.
Sinäkään et ole hassumpi. Olet hyvä.
Jutellaanko illasta?
On ensimmäisen illalliskerhon aika.
Sen kunniaksi voisit pukeutua johonkin kokin asun tapaiseen.
Johonkin simppeliin mutta ei liian rentoon.
Mietitään yhdessä. -Selvä.
Voi luoja. -Hei, Sam.
Hei. -Hämmästyitkö?
Olenko oikeassa paikassa? -Tämä on kotisi.
Upeaa. -Siis… Voi hyvä luoja.
Kohta näet Anhin.
Vau, aivan upeaa. Minä vain…
No niin, lapset. Kas hei, Sam! -Hei, Tan.
Hei, kamu. Hauska nähdä. Odotahan, kun näen hänet.
Kuule, Anh.
Voi, didi. Juku!
Seksikäs!
Sam! -Hei.
Hei! -Näytät upealta.
Kyllä! -En odottanut sinua.
Suudelkaa, suudelkaa!
Jee, pusuja!
Istumaan, Sam. -Istu.
Eikö näytäkin hyvältä?
Upealta. Kulta, olet häikäisevä.
Laitat ruokaa, joten jotain puuttuu. Hetki vain.
Hattuko? -Varmaan tiara!
Loppusilaus.
Et voi olla chic keittiöpäällikkö ilman…
Voi miten söpö! -Kokin asu!
Siinä on nepit.
Yes, queen.
Upea.
Hieno. -Niin ammattimainen.
Kiitos. -Olet valmis.
Tämä on tosi hieno.
Kun sanon kesä, te sanotte kimma.
Kesä. -Kimma!
UUSI ANH
RUOKA ON IDENTITEETTI, OLEMISEN YDIN. –LIDIA BASTIANICH
Kesän illalliskerho!
Tämä on New Orleansin tärkein sosiaalinen tapahtuma, kultsi.
Suorastaan kulinaarinen ilotulitus.
Tervetuloa keittiööni.
Jakakaa te ruokalistat.
Liekitetään seesami-riisikakkuihin kiva pinta kaasupolttimella.
Hyvin menee.
Juoksemme kaatamassa vettä,
tuomme ruokalistoja ja tervehdimme.
Kahvia pöytään kuusi, heti.
Mene kysymään salin puolelta.
Missä murskatut maapähkinät ovat?
Anh on hermostunut. Hän ei vain laita ruokaa.
Hänen pitää viihdyttää vieraita ja kertoa, mistä on kyse.
Ensimmäinen ruokalaji on osterit.
Ne paistetaan ensin.
Niissä on voita ja kevätsipulia.
Päälle ripotellaan maapähkinöitä.
Hän kunnioittaa äitiään mitä kauneimmalla tavalla.
Tiedän, että äiti olisi ylpeä hänestä.
Mikä olo? -Hyvä.
Hermoilen, mutta olen innoissani. -Pystyt tähän.
Olen valmis. -Todellakin.
Äläkä unohda delegoida tehtäviä,
jottet jumitu tänne, vaan voit mennä seurustelemaan.
Kuka sinä olet? -Pomoämmä, kuuma kimma, Anh Luu.
Ala mennä, kuuma kimma!
Tarkista otsis.
Kiitos. Hyvä. Kaikki kunnossa.
Hei, kaikki.
Kiitos, että olette tulleet erityiselle illalliselleni.
Haluan näyttää teille,
mitä söin päivittäin vietnamilaisessa perheessä.
Minulla on ollut uskomaton viikko uusien ystävieni kanssa.
Olen lähentynyt itseni ja edesmenneen äitini kanssa.
Tämä on kunnianosoitus hänelle.
Olen ammentanut äidin oppeja illallisen teossa.
Syömme sormin, puikoin ja lusikoin.
Tänään olemme perhe. Olen täällä kanssanne.
Hyvää ruokahalua. -Rakastamme sinua, Anh!
Anh on ohjaksissa.
Hän on elementissään.
En voisi olla ylpeämpi hänestä.
Voi hyvä luoja.
Pidättekö ostereista? Ihanaa.
Kiitos. Hyvää ruokahalua.
Sotkekaa sormenne rohkeasti.
On hienoa muistella lapsuuden ruokaa ja perheen omia rituaaleja.
Niin Anh tekee nyt ja jatkossakin.
Hän jakaa sen kaikkien kanssa. Se on aivan mieletön lahja.
Olen iloinen, että pääsitte tulemaan.
Mitä sanotte lihankorvikkeesta?
Syön kolmatta kulhollista.
Loistoruokaa. -Suurkiitos.
Tavatessamme Anh oli synkässä mielentilassa.
Hän suri äitiään eikä tiennyt, miten käsitellä tunteitaan.
Hän sai asioille kaipaamansa pisteen.
Mikään ei enää pidättele häntä.
Tätä pitäisi tehdä jatkossakin.
Aivan.
Hän tietää, että hänellä on sananvaltaa. Kukaan ei ota sitä pois.
Kiitos kaikesta.
Me rakastamme sinua. -Hei sitten.
Luulin, että jäisin jumiin ajatusteni kanssa pitkäksi aikaa.
Tuntuu hyvältä tietää, miten selvitä -
ja miten voin huolehtia itsestäni.
Olen kuin eri ihminen.
Olet rakas. -Niin sinäkin. Kiitos kamalasti.
Olimme Anhin tukena, ja vatsani on täynnä.
Nyt Anhin on aika olla omillaan. Hän pystyy siihen.
Heippa! -Ensi kertaan!
Oli hauska tavata. Tuonneko?
Hei sitten! -Heippa!
Shottien aika!
YRTTI-ISKU
Seuraa tietoisku lempiyrteistäni.
Korianteri on maailman käytetyin ja kiistanalaisin yrtti.
Kova rosmariini vaatii haudutusta, jotta siitä saa kunnolla makua.
Minttu on muutakin kuin koriste mansikan vieressä.
Tilliä löytyy jokaisesta pikkelöintipurkista.
Hienonnettu persilja herättää henkiin minkä tahansa aterian.
Jos henki haisee, pureskele lehteä.
Haluaisin kertoa lisää, mutta timjami kutsuu.
Eipäs kutsukaan.
Tekstitys: Saara Lindström
Kun sanon kuuma, te sanotte kimma.
Kuuma. -Kimma!