Spremno je!
Perem ruke.
Je li marinada gotova?
New Orleans je…
Kučka je, ali moj je dom.
Naša je ovotjedna junakinja Anh Luu.
Imam 35 godina
i glavna sam kuharica u pivnici Bywater.
Kuham maštovita vijetnamska južnjačka jela.
Ne čita se „fou” nego „fa”.
„Sam, Anhin dečko s kojim je tri godine, nominira Anh
jer želi da se ponovno počne izražavati,
emocionalno i kreativno.”
-Da ti izmasiram stopala? -Da.
Anh me privukla čim sam je vidio.
Pomislio sam da je lijepa
i mislim da je jedna od najzabavnijih osoba.
Sam je jako poseban.
On je moj glavni pobornik, najveći obožavatelj.
Stopala ti ne smrde, to je dobro.
Hvala.
U posljednje vrijeme ne provodimo mnogo vremena zajedno.
Puno radim.
„Anh se ne sjeća kad se posljednji put ošišala.
Svaki dan veže kosu da ne završi u juhi.”
Dobra poslovna praksa.
„Anhina se obitelj nakon Katrine preselila u Portland
gdje se Anh probila u kuharskom svijetu.
Čim je Anh postala vlasnica svog prvog restorana,
majka joj je tragično poginula u prometnoj nesreći tijekom putovanja.”
Razmišljam što sam mogla drukčije kad je riječ o maminoj smrti.
Na naš odnos prije njezine smrti
utjecala je odluka da puno radim,
pa se nismo puno družile
i voljela bih da se nastavio.
Nakon toga sam se zaokupila poslom.
Nikad nisam doživjela takve razine stresa.
Čim se sjetim u kakvom sam stanju bila,
probude se emocije jer je bilo prilično loše.
„Rastući pritisak posla kuhara i poduzetnice postao je previše.
Prodala je svoj restoran i vratila se u New Orleans,
u nadi da će se oporaviti i pronaći sebe.”
O, Anh.
Većina mojih prijatelja koji me znaju otprije
smatrali bi me zabavnom Anh, dušom zabave.
Više nisam takva.
Ljudi žaluju na razne načine.
Nije u dobrim odnosima s nekim članovima obitelji,
što je muči.
Nakon mamine smrti, otkrili smo da je držala obitelj na okupu.
Vijetnamska kultura ponosi se bliskošću s obitelji,
ali osjećam se usamljeno,
vjerojatno jer sam se odvojila,
jer mi je lakše ne razmišljati o tome
nego riješiti to.
„Iako se ponosi hranom koju kuha,
nedostaje joj majčina kuhinja.”
„Anh se obvezala održati Ljetnu večeru,
privatnu večeru u restoranu, kako bi predstavila maminu kuhinju.”
Trenutačno kuham profinjeniju barsku hranu,
ali želim pokazati da mogu više
i organizirati večeru kakva se ne očekuje u pivnici.
Provela sam pet godina u depresiji, skrivajući se,
osjećam se kao hrčak koji ne može pobjeći iz kotača.
Nadam se da će Anh naći vremena za promišljanje
kako bi se oslobodila svojih mentalnih zamki
jer je teško gledati kako se muči.
Nadam se da će ova večera pokrenuti sljedeće poglavlje moje karijere.
„Ovaj tjedan imamo misiju pomoći kuharici
da u pivnici Bywater održi svoju vijetnamsku Ljetnu večeru.”
-Da! -Da!
Da!
QUEER EYE
PRVI DAN
PUT PREMA O-PHO-ROSTU.
Evo ga.
Idemo!
Zdravo!
Bok!
O, Bože!
-Bok! -Hej!
Bok, Anh.
Zdravo!
-Kako si? -O, Bože!
-Ja sam Karamo, drago mi je. -Zdravo!
O, Bože.
-Gdje je mreža za kosu? -Ne, u redu je.
Dobro došli u moju kuhinju.
-Što pripremaš? -Banh mi burger?
Ovo je moj slavni phorrito.
Zdjela phoa u burritu.
Smijem li kušati?
Da! Jedite sve. Ovo je za jelo.
Od goveđe je potrbušine, pho rezanaca…
-Bože. -…bosiljka, mladog luka i jalapeño čilija.
-Prelij nešto preko, Karamo. -Prelij umak.
Čovječe, kako je dobro.
Ta hrana!
Dopustite da budem iskren.
Moje je nepce prilagođeno kupovnoj tjestenini sa sirom
i Skittles bombonima.
Ali ova hrana?
Vidio sam ga u bezbrojnim restoranima.
Ali nikad ovakvog.
Hrana je jebeno čudesna!
Ja sam gurman.
Ja bih trebao isprobati hranu,
a onda se ovi bedaci pojave,
zgrabe Anhinu hranu i pobjegnu.
Daj mi i to.
Ne! Ostavi mi bar jednu stvar.
Čovječe.
Sramim se. Ne baš.
Kako da radim svoj posao ako ništa ne mogu probati?
Ti bokca.
Možeš li mi reći više o čarobnom zelenom umaku?
Ovo je emulzija od bosiljka.
Otprilike kao
bilje koje inače jedeš u vijetnamskom jelu
spojeno u jedan umak.
Svi okusi s kojima radim
temelje se na okusima hrane koju je mama kuhala.
Bila mi je poveznica s mojom kulturom.
Prva si u u obitelji rođena izvan Vijetnama?
Da.
Uvijek je postojao kulturni jaz između mene i obitelji.
Jedini dašak vijetnamske kulture kod kuće…
Bila je hrana.
Čeka me posebna večera koja se zove Ljetna večera,
koja će biti drukčija od jela koja inače kuham ovdje.
Želim odati počast svojim vijetnamskim korijenima
i želim da ljudi iskuse vijetnamsku obiteljsku večeru.
Je li ova večera za tvoju mamu?
Jest. Nisam dosad uspjela skuhati večeru njoj u čast,
ali željela bih je redovito održavati.
Volim kuhati, ali kako bih se više povezala s gostima,
moram razgovarati s njima, biti među njima,
a zapela sam u kuhinji. Skrivala sam se.
Jesi li osmislila jelovnik?
U tijeku si? Jesi li počela testirati?
-Većinu sam osmislila. -Da.
Svaka vijetnamska obiteljska večera sadrži ista jela.
Uvijek ima obične bijele riže,
juhe od povrća ili mesa
i nekog ukiseljenog povrća.
I tanjur svježeg bilja i čilija.
Bilje je neophodno.
I vegetarijansko jelo, koje je samo povrće.
-Koje vegetarijansko jelo? -Nemam ga još.
S tim sam zapela.
Dok sam odrastala, uvijek smo imali jelo od povrća,
prženo u woku, pirjano ili slično,
pa moram popuniti tu rupu.
Javljam se da ti budem pomoćnik ovaj tjedan.
-Može? -Da!
-Možemo razmišljati o idejama… -Da!
…i poigrati se nekim stvarima.
Došao sam pomoći i asistirati.
Da uđemo u kuhinju, zaprljamo ruke, počnemo sjeckati.
-Njam! -Suludo je dobro. Divno je.
-Idemo vidjeti tvoju kuću. -Da.
Nećemo ponijeti tanjur? Trebali bismo.
-Stigli smo! -Stigli smo!
Ovo je moja kuća.
Slatka je. Idemo. Hvala, Bobbers.
Idemo.
Dobro došli u moju staru kućicu u New Orleansu.
-Prilično je široka za kućicu. -Imamo puno prostora.
-Da. -Sviđa mi se.
Je li ovo tvoja draga mama?
Imali smo oltare za naše pretke po cijeloj kući,
svakog je dana palila mirisne štapiće na oltarima.
-Sviđa mi se to. -Dvaput dnevno.
-Budistički običaj. -Divno.
Žalim što nisam provela više vremena s njom
na kraju njezina života.
Bila je vrlo brižna.
Uvijek se brinula oko toga što svi jedu.
-Trudila se nahraniti svakoga. -Tipična azijska mama.
-Vijetnamska mama. -Da.
I mislim da sam zato takva.
-Svakako si to naslijedila. -Da.
-Možemo li vidjeti ostatak kuće? -Ovo je dnevna soba.
-Slatko. -Sviđa mi se luk.
Malo je nepovezan prostor.
Trosjedi su gurnuti jedan uz drugog,
a na blagovaonskom stolu naslagane su stvari.
Nema prostora za disanje.
-Ondje je kuhinja. -Dobar prostor.
Lavanda često nije agresivna boja, ali ovo je agresivna lavanda.
Da.
Anh je puna života i ima mnoštvo boja,
ali boje koje je odabrala…
Nisam kuhar, ali trebam mjesta za kuhanje.
Zato sam kupila ovaj stol.
-Boriš li se s količinom prostora? -Jako.
-Pokaži nam još. -Dobro.
Pogledajte ovdje.
-Ovo je spavaća soba. -Da.
Prostor koji Anh ima je… prostor.
Ovo je malena garderoba, jedina koju imamo u kući.
To ti je jedina garderoba?
A jedva da ima Samove odjeće.
Sam je postavio šipku za zgibove koju nikad ne rabi,
pa ju je prekrio zastorom.
Nikad ne znaš kad će zatrebati.
Ovo nam je dodatna soba za višak stvari i odjeću.
Krevet na napuhavanje, hrpa smeća i stalak za odjeću.
Ovo nije garderoba.
Suludo je. Moramo to riješiti.
Idemo još istraživati.
Raskomotite se.
Što imamo ovdje?
Sviđa mi se hladnjak iz bordela.
Zakon je.
I seksualno je i nužno.
Zato što je gore crvena posuda!
Ne! Mislio sam da je…
-Vrati ga! Sviđa mi se crvena. -To je…
Zdravo.
-Ovo će biti šik. -Tanny?
Tko ga je dizajnirao? Tko ga je kupio?
Nikad me nisi više fizički privlačio,
a taj rep detalj je koji nisam znao da trebam.
Vidim…
Mnogo toga što ne rabim.
Ne znam kako se našminkati.
Ne znam korake, što bih trebala raditi.
-Želiš li se šminkati? -Ne svakog dana.
-Voljela bih znati… -Ponekad.
Za izlaske.
Zabavno je izgledati kao glamurozna drolja po potrebi.
Za mene ljepota nije izražavanje sebe radi tuđeg odobravanja.
-Da. -Zapravo služi tebi.
Da, ne znam.
Teško mi je odrediti što želim
jer imam stav „kako god” prema većini stvari,
ali želim otkriti što mi se sviđa.
Volim to istraživati.
Naći ćemo nešto prekrasno zajedno.
U svima nama živi glamurozna maca
koja želi izaći
i tada se pogledamo u zrcalo i kažemo:
„Ja sam seksi drolja!”
Ja sam seksi drolja!
-Glasnije! -Ja sam seksi drolja!
Da te čuju tri ulice dalje!
Ja sam seksi drolja!
Da!
Bilo je dobro!
Završit ćeš s „i Tanny zauvijek”, zar ne?
Antoni, pomozi mi sa sklekom.
To se zove zgib.
Imam osjećaj da je ne znaš rabiti, pa…
-Slomit ćeš je. -Mogu ja to.
Bože, past će.
Predvidio sam.
-Bobby će to popraviti. -Bože.
Bobby!
-Bobby, moraš nešto popraviti! -Bobby!
Bobby!
-Što? Razgledajmo malo. -Može.
-Vidim blagovaonski stol. -Da.
Ali ne vidim da se često rabi.
Ne. Nabavila sam ga jer želim održavati
večere za hrpu prijatelja.
Ovo je slatka testna kuhinja.
To je ono što želim da moj prostor bude.
Nisam uspjela jer imam puno posla
i malo vremena provodim kod kuće.
Što misliš o odjeći? Mariš li?
Nekoć jesam. Sviđaju mi se ove bluze. Nisam ih nijednom odjenula.
-Slatke su. -Jesu.
Katkad odem u kupnju i maštam kako ću ih nositi,
ali ne znam gdje bih ih nosila.
Zato ih kupim, ali ih ne nosim,
pa još imaju etikete.
-Možeš ih nositi uz traperice. -Znam, ali onda…
-Umjesto majice. -Znam.
Moj izgled već dugo nije važan.
Ne znam kako uljepšati kuharsku bluzu.
-U redu. -Kužiš me?
Zvuči kao da tuguješ za prošlim vremenima.
Da, jako.
Posljednjih pet godina bilo je turbulentno,
teško mi je živjeti u sadašnjosti
i oblikovati novu sebe.
I ne želim se više ograničavati.
Energična si. Odrađuješ čudesan posao.
Želio bih da se to vidi u tvom držanju…
-Da. -…ubuduće.
I ja bih to voljela.
Da.
Treniraj, tatice.
Baš je zabavno.
Našao sam fotke.
Bože. Je li to kuharica Anh?
Da, jest.
Gdje je ta osoba?
Pronaći ćemo je.
Kakav je život otkad ti je mama umrla?
O, Bože.
Puno sam plakala sama u autu.
Godinama sam se osjećala tužno.
Posvetila sam se poslu.
Imam pomiješane osjećaje o tome kako se sve odvilo s tatom.
Vozio je auto
kad se dogodila nesreća koja je ubila majku.
Nisam znao. Žao mi je.
Mislim da se poslije promijenio.
Živi u Kaliforniji, pa nije u blizini,
ponovno se oženio,
nismo bliski koliko smo nekoć bili.
Jeste li ikada razgovarali o tvojim osjećajima?
Sa svima biram svoje bitke,
ali s njim često.
Rekla sam što mu želim reći,
ali mislim da to nije primio
kako sam željela da primi.
Trebala si i zaslužila određene stvari, a nisi ih dobila.
Da. Sve je to istina.
Da.
-Tko je taj tip? -To je Sam!
Ovo je Sam? Nadam se da nije nepoznata osoba!
Ovo je moj partner, Sam!
-Daj mi malo ljubavi. -Zagrli me, Same.
Drago mi je što te vidim.
Reci nam zašto si nominirao ovu divnu mladu damu.
Treba vremena za sebe jer rast počinje iz temelja,
a mislim da si rijetko daje vremena za to.
-Da. -Spremna početi?
Spremna sam!
Idemo!
SJEDIŠTE FAMOZNE PETORKE
Gubitak majke opterećuje Anh,
previše radi,
što se vidi iz stanja njezina doma.
Treba mir
i prostor za opuštanje.
Želim da joj dom bude sigurno mjesto.
Anh je prekrasna,
ali znam da tuga opterećuje Anhino srce,
pa je zaboravila koliko je prekrasna.
Moram joj pomoći da se osjeća sigurno u svojoj biti.
Kuharica Anh razvila je čudesan jelovnik koji se sviđa lokalnoj klijenteli,
ali s Ljetnom večerom
dobila je prvu priliku pokazati svijetu tko je,
jela koja su je oblikovala.
Krasan način da oda počast majci.
Jednostavno se odijeva za posao,
u hlače i majicu,
ali ona je glavna kuharica.
Ona je moćna žena. Što želi prenijeti svijetu?
Ponekad se zakopamo u posao,
ne zato što ga volimo, već zato što se skrivamo.
Anh i dalje žaluje, ne samo za majkom,
već i zato što od oca nije dobila potrebnu pomoć.
Vrijeme je da se suoči s tim da bi mogla zacijeliti.
DRUGI DAN
ŠTEDNJAK JE OLTAR GDJE SE SUSREĆEM S PRECIMA
Što su tvoji roditelji rekli kad si odabrala kuharski poziv?
Isprva su pitali zašto.
Jer su Azijci, da.
Uvijek su govorili ljudima da ću biti odvjetnica
jer već imamo liječnika u obitelji.
-Isto! -A ja sam odbila.
-Da. -Razumijem to jako dobro.
Je li bilo napetosti između tebe i mame u djetinjstvu?
Da, nisam imala osjećaj da mogu lako razgovarati s njom
o svojim problemima.
Uvijek sam se bojala da će me osuđivati zbog kulturnih razlika.
Jer je bila Vijetnamka,
a ti si postala Amerikanka.
Poslali su me u privatnu školu, većinom s bijelcima.
Dok sam odrastala, bilo mi je bolno očigledno
da sam drukčija, ali mislim da sam to prerasla.
Nakon što sam se dokazala
kao kuharica vijetnamske hrane,
osjećala sam se afirmirano.
-Znaš na što mislim? -Da.
-Ne osjećam sram. -Dokazala si se.
-Sada se osjećam ponosno. -Da.
Kupovala sam restoran baš kad mi je mama umrla,
pa je znala da se to događa,
zato mi je drago da je nazrela
put za koji sam se odlučila,
ali tužna sam što mi se nije mogla pridružiti.
-Možemo li probati odjeću i razvedriti se? -Da!
Dođi, zagrli me. Znam da je teško. Žao mi je.
-U redu je. -Ali doista smo čudno slični.
Razgovarali smo o odjeći koju obično nosiš
i da se više ne dotjeruješ.
Volim se dotjerivati, ali danas to podrazumijeva elegantnu kuharsku bluzu.
Želim izgledati sređeno,
ali više ne zna što mi dobro stoji.
Nikad nisam bila teža.
-U redu. -Volim košulje.
Ali ne mogu ih nositi. Kad odaberem veće,
jer manje ne mogu zakopčati, izgledam krupnije,
odgovara mi ovdje, ali ovdje ne.
Prekrasne su.
Želim ti pokazati kako ih balansirati
da bi se osjećala samouvjerenije u svom tijelu.
Da.
Ne očekujem da Anh na posao ide u večernjoj haljini,
ali moraju je ozbiljno shvatiti.
Što će odjenuti za Ljetnu večeru?
Želim da se osjeća vrlo elegantno i profesionalno,
a to ćemo naći ovdje.
Smijem vidjeti?
Dobro. Pridruži mi se.
-Sviđa mi se. -Da!
Želim ovo malo izvući.
Sviđa mi se košulja. Jako je udobna.
-Uz traperice je i dalje elegantna. -Da, svakako.
Nikad ne zataknem košulju, pa je to nešto novo.
Mi, niži ljudi, osjećat ćemo se najbolje
ako pažljivo balansiramo proporcije,
pa pomogne ako zataknemo košulju
i pobrinemo se da hlače nisu preuske pri dnu
kako bismo istaknuli visinu.
-Izgledaš divno. -Hvala.
Osjećam se drukčije u ovoj odjeći.
-Da. -Osjećam se samopouzdanije.
Volio bih da ubuduće ne zaključiš samo:
„Odjevena sam.”
-Vidjet ćeš razliku. -I ja želim tako.
-Dobro. -Da.
-Hoćemo li probati haljinu? -Da.
Isprobajmo je.
Spremna sam!
-Mogu li pogledati? -Da.
Da vidimo.
Reci mi što misliš.
Haljina mi nije najdraža.
Ovo mi se često događa
s haljinama koje imaju naznačeno mjesto za grudi.
Zbog ovog se dijela osjećam čudno.
Možda da je ovakva.
Daj da brzo isprobam nešto.
Ispričavam se što te čudno grlim.
U redu.
O, da.
Dali smo ti struk, ali istodobno si dobila i bokove.
Imaš ženske obline.
-Sviđa mi se što imam prsa. -Obožavam tvoja prsa.
Želim njihovim oblikom odati počast ostatku tijela.
Da.
Čizme su mi fenomenalne.
-Hoćeš li mi reći da ih mrziš? -Ne. Sviđaju mi se.
Sjajno! Izgledaš provokativnije.
Nude ženstvenost, ali nisu pretjerane.
Slažem se.
PIVNICA BYWATER
-Jedva čekam kuhati za tebe. -Znam.
Bit ću tvoj pomoćnik!
Ne moram ti reći gdje smo.
Na poslu smo.
Inače ima više gužve, zar ne?
Doduše, puno vremena ovdje provodim sama.
-Da? -Da.
-Volim doći prije ostalih. -Kužim.
Želim da ovo bude što sličnije testiranju.
-Dobro. -Krajem tjedna
kuharica Anh pokreće svoju Ljetnu večeru,
gdje će podijeliti jela uz koja je odrasla
u svom vijetnamskom domu.
Tek treba osmisliti svoje povrtno jelo.
Došli smo testirati, zabaviti se, igrati se.
Sviđa mi se što se ne držiš rigidno jednog stila kuhanja.
-Ne želim tako. -Nije u tvom stilu.
-Nije. -Nismo zato ovdje.
-Odlični su mi svici u salati. -Da.
-Nestvarni. -Hvala.
Takvu vijetnamsku kuhinju znam,
sve je dekonstruirano i prepuno divnih boja,
sam sastavljaš jelo.
To je dio koji volim.
Najdraže mi je testiranje recepata.
Iz testiranja proizlaze otkrića.
Kad radiš s nekim kreativnim i zabavljaš se,
to je savršen dan.
Dotakli smo se povrtnih opcija.
Ovo je novo.
-U redu. -Veganska govedina marke Beyond Meat.
-Da vidimo kakva je pržena. -Može.
-Slažeš se? -Da.
-Slažeš se? -Da!
Odlično. Šefuj mi.
Imamo bosiljak i korijandar.
Svježu metvicu, lagano ukiseljenu mrkvu.
Imamo zeleni umak.
Jesi li zadovoljna trenutačnim stanjem jelovnika?
-Sve što sam kušao… -Nikad nisam zadovoljna.
Mijenjaš čak i ono što funkcionira
i neprestano smišljaš kako…
Ako stagniram i nasamo sam s mislima,
uvijek me obuzmu emocije.
Kad razmišljam o prošlosti, rastužim se.
A kako bih dio toga izbacila,
neprestano mijenjam recepte.
Katkad time odvraćaš misli,
da se ne baviš svojim osjećajima?
Ulažem toliko truda u svoj rad ovdje
da se na kraju osjećam posve iscrpljeno.
Zato sam kod kuće tako umrtvljena.
Nemam odnos s majkom,
ali ponekad, kad pripremam poljsku hranu,
nekako me…
Smjesta me vrati u djetinjstvo,
kad sam je prvi put kušao, promatrao cijeli postupak,
ritual serviranja.
Uvijek.
Pomagala sam mami s malim projektima.
Čistila bih kozice ili ispirala rižu
i promatrala bih je.
Kad pokušavam rekreirati jela, zamišljam je.
-To je zabavno putovanje. -Da.
Mogu namirisati, čuti i okusiti sve točno kako je bilo.
Sjećam se kao da je jučer bilo.
To je sretna tuga,
oboje mogu postojati istovremeno.
Da.
Umjesto da kuhanje rabiš da bi zaboravila loše,
rabi ga kako bi se sjetila dobroga.
Kuhanje majčine hrane i dijeljenje s drugima
važno je tijekom procesa tugovanja
jer je riječ o procesu.
Ne završi tek tako jedan dan.
Ponekad si sretan. Ponekad si tužan.
Ali možeš odati počast toj osobi.
Nadam se da će nastaviti kuhati što osobnije.
Ovo rabim u marinadi.
-Češnjak u prahu. -Ovo je limunska trava.
Savršeno.
Rabim jednaku količinu tamarija i Maggija.
Da.
A onda divno ulje od ljutike.
-Ne treba puno. -Dobro.
To je to.
Inače mariniram govedinu.
-Misliš da je treba obložiti? -Da.
-Savršeno. -Umiješamo sve.
-Sada može u tavu. -U redu.
Dobro!
-Vidim kako se zapeklo. -Lagano smeđi.
Volim to vidjeti.
Serviranje je jednostavno.
-Da, kušajmo. -Dobro miriše.
Prelijepo je.
Prvo stavim začinsko bilje pa ukiseljeno povrće.
Potom meso.
-Na kraju prženi luk. -Luk na kraju.
-Da bude hrskavo. -Pa umak.
-Da. -Umak.
-Ne zaboravimo umak. -A onda…
Ne osjetim razliku.
Prilično je šokantno. Ovo je kao meso.
Odlično je. zar ne?
Ti bokca.
Kako će ovo upotpuniti cjelokupni jelovnik?
Mogla bih upotrijebiti iste začine, istu marinadu,
bit će bijele riže, pa ljudi mogu kombinirati.
Imam sreće što sam odrasla s mamom i njezinom hranom.
-Da. -Utjecalo mi je na ostatak života.
Ovakvom večerom želim se izvući iz svog crnila,
izaći iz kuhinje,
više komunicirati s gostima.
-Da. -Ova je večera za mene.
-I za tvoju mamu. -Da.
-Znaš? -I za kulturu.
TREĆI DAN
KADA SMO DUBOKO POVRIJEĐENI,
NE MOŽEMO SE OPORAVITI AKO NE OPROSTIMO.
Sinoć sam sanjao tvoju hranu.
-Zbilja? -Ne šalim se.
Hvala.
Opuštaš li se kuhanjem?
Da, ali onda se udubim pa se izgubim
pa pomislim: „Sranje!
Već dugo radim i mrtva sam umorna.”
Da.
Nemaš vremena za sebe.
Da, ali um mi se razbistri.
Da.
Želim se vratiti na temu tvog oca. Jeste li bili bliski?
-Jesmo. -Zaista?
-Da. -Jesi li bila tatina djevojčica?
Jesam, pa je mamina smrt jako utjecala naš odnos
jer sam osjećala da nije više isti tata.
Što je tvoj otac činio
da si se osjećala kao da nemaš tatu?
Brzo se ponovno oženio.
Nedugo nakon smrti moje majke, pa…
-Koliko? -Nakon šest mjeseci.
-Shvaćam. -Da.
I sve je držao u tajnosti.
Da, imam puno osjećaja na tu temu.
Dok si žalovala,
imala si osjećaj da te odbacio.
Da.
I dalje volim svog tatu.
Ali s onima koje najviše voliš, kad te izdaju,
najteže je razgovarati.
-Da. -Da.
Izdaju možeš ispraviti samo ako dobiješ odgovore.
Hoću li razgovarati s tatom?
-Da, preko videa. -I pristao je?
-Da. -Razgovarali ste s njim?
-Jesam. -Bože.
Teško mi je prenijeti svoje osjećaje obitelji.
Želim biti siguran da možeš reći:
„Donio si odluke koje na mene utječu do današnjeg dana.”
Da.
Moraš to moći izraziti.
-Želim da se osjećaš podržano. -Da.
Da možeš olakšati dušu,
što će biti velik dio iscjeljenja.
Kad je riječ o obitelji, ponekad je lakše
ne razmišljati o problemima koji nas razdiru.
Anh se drži te boli,
a kuhanjem odvraća misli
kako se ne bi suočila s onime što je muči.
Da bi krenula dalje,
mora se suočiti s odnosom od kojeg se skriva.
S ocem.
O, Bože.
Halo?
Bok, Bố.
TAC, ANHIN OTAC
Dugo se nismo vidjeli, bin.
Izgledaš zdravo.
Želiš da malo porazgovaram? Za početak?
-Bok. -Da, može.
S prijateljem sam.
Bok.
Kako ste? Rekla je da je tatina djevojčica.
-Da. -I da joj nedostaje otac.
Ovo je prilika da razgovarate.
Zvuči li vam to još dobro?
Da. To je dobro.
U redu, sjajno.
Dobro.
Još ne razumijem zašto si mi lagao o ženidbi.
Ne, nisam ti lagao.
A ovo je…
Nisi me pozvao niti mi rekao unaprijed,
dakle, lagao si.
Imala sam osjećaj da si zaboravio mamu i nas.
Da nas napuštaš.
Ne znam zašto si to učinio.
Zašto si to učinio?
Ovdje sam kako bih vam oboma pomogao s razgovorom.
Je li vam žao što vam se kći osjeća tako?
Kako želiš da ti pomognem?
Samo želim da mi kažeš istinu.
Rekao si da ideš u New Orleans. Sjećaš se?
A onda si otišao oženiti tu ženu.
Imali ste zabavu, pojavile su se fotografije na Facebooku.
Bilo je sramotno.
Imala sam osjećaj
da nisi želio da dođem.
Zašto je ona važnija od mene?
U vijetnamskoj kulturi, da dijete ovako razgovara s roditeljem…
Bezobrazno je.
Ne znam.
Ovo se uvijek dogodi kad razgovaramo.
Nisi u stanju reći:
„Žao mi je i volim te, ja sam tvoj tata i jako mi je žao.”
To je jedino što trebam čuti, ne trebam izlike ni…
Da sam ti rekao da sam se oženio,
naljutila bi se na mene.
Lagao si jer si se bojao da ću se naljutiti?
Zato sam morao tajiti.
Dobro se brine za mene.
Vidim dobru ženu.
Pokušaj shvatiti.
Bio sam jako usamljen
i nisam više mogao živjeti ondje.
Nisam želio vidjeti ništa što pripada tvojoj mami
jer sam se osjećao…
Tužno, depresivno, znam.
Da si nam rekao da želiš biti s tom ženom
i da trebaš njezinu skrb,
naravno da nam ne bi smetalo.
Žao mi je što nismo razgovarali.
Pogriješio sam.
Žao mi je što ništa nisam prije rekla.
Doista, jer mi nedostaješ
i želim se osjećati ugodno uz tebe,
što nisam mogla bez razgovora.
Ispričavam se zbog toga.
Hvala.
Prihvaćam.
Želim je dovesti svima,
da upozna cijelu obitelj.
Mislim da je prošlo dovoljno vremena, možemo se potruditi.
Volim te, bin.
I ja tebe, Bố.
U redu, gospodine. Čujemo se poslije.
-Hvala. -Ugodan dan.
Bok.
Kako se osjećaš?
-Olakšala si dušu. -Doista jesam.
Duboko ćemo udahnuti.
Istegni se. Došlo je do emocionalnog rasta i iscjeljenja.
Svaka čast.
Da.
-Još tuguje. -Da.
Nažalost, tvoj je otac pobjegao od tuge.
Nije imao emocionalni jezik i alate da te podrži,
ali najvažnije je što si rekla svoju istinu.
-Sigurno se osjećaš osnaženo. -Istina.
Ali sada je sve na meni.
Da krenem putem oprosta.
Nikada nemoj misliti da ne smiješ izreći
ili dijeliti kako se osjećaš.
Samo ostani odlučna kao sada.
Osjećam se puno bolje.
-Dobro. -Da, tako je.
Hvala.
Anh ima živahnu osobnost,
ali u njezinoj kući nije bilo ničega što kaže:
„Ovo je Anhina kuća.”
Premda je riječ u uskom prostoru,
postavio sam tapete na strop jer privlače pogled gore,
pa prostor izgleda veće.
Zakon je, jedva čekam da Anh vidi.
Da.
-Evo nas u salonu Society. -Dobro.
-Da. -Hvala.
Dobro.
Sjedni.
Želiš kavu? Vodu? Čaj? Limunadu i ledeni čaj?
Ne treba.
Dobro, rekla je „Kosa!”
Ima je puno.
-Pogledaj svoju divnu kosu, damo. -Hvala.
Kako se gledaš svakog dana kad si tako privlačna?
Jesi li umorna?
Ne gledam se često u zrcalo.
Nisko samopoštovanje?
-Da. -Imam protuotrov.
Pogledamo nisko samopoštovanje i kažemo…
Upravo tako.
-Pogledaj me. Znaš što mislim? -Dobro.
Život ide svojim tokom,
i posljednji put si se šišala…
U ovo doba prošle godine.
Ne odlučim se nikad za ludu frizuru,
ali katkad sam imala šiške.
Katkad si imala šiške.
-Da. -Da.
-Obojila sam je u plavo. -Da?
Obrijala sam zatiljak.
O, brijala si se.
Ako šiške ošišamo dugo i stepenasto,
da uklonimo dio dužine.
A ostalo ošišamo u slojeve.
I malo svjetlije smeđe da otvorimo lice.
-Bit će je lako održavati. -Može.
-Dobro. -Dobro.
Vidim da se Anh ne osjeća prekrasno kako bi mogla,
ni iznutra ni izvana.
Otpusti svoj posao, otpust svoju vibru…
Idemo.
Nije nježna prema sebi,
pa moramo naglasiti ljepotu.
Trebamo stanku za ples.
Samo zato što smo doživjeli gubitak, tugu, žalovanje, slomljeno srce,
ne znači da ne smijemo uživati u životu.
Jesi li dobro?
-Dobro. -Samo razmišljam.
O čemu, dušo?
-O razgovoru s tatom. -Što se dogodilo?
Ispričali smo se jedno drugome
za koješta što dugo nismo izrekli.
Kad pokušavamo razgovarati,
nalazi izlike za stvari koje se događaju,
ali bilo je dobro.
Konačno smo se složili
da želimo preći preko sve te traume.
Ono što ste proživjeli jako je…
Nema…
Ne postoje upute za takav iznenadni gubitak.
Mnogi dožive takav gubitak i više nikad ne razgovaraju.
Moji su roditelji bili stariji kad su me dobili,
pa nije baš mlad.
Uskoro će imati 80.
Bojala sam se da ću požaliti ako se ne pomirimo prije njegove smrti.
Moja je baka govorila: „Nikad nemoj ići ljutit u krevet.”
Čitao sam nešto
i govorili su o tome
da kada otkrijemo priču naše traume i boli,
možemo je otpustiti.
-Jer ne moraš stalno mlatiti po tome. -Istina.
Važna je jer te oblikuje, ali…
-Ne moraš nositi bol. -Ne moraš ostati povrijeđen.
„To je stara priča koju si više neću pričati.”
Istina.
-Danas pomičemo planine! -Gotova sam!
Kao Whitney i Mariah u Princu od Egipta.
Sviđa mi se boja. Bit će baš droljasto.
Da.
Daj nam obrve, dušo.
Anh je seksi.
Kolovoz u New Orleansu. Toliko je uzavrela.
O, moj Bože.
Divno je.
Ozbiljno sam mislio
da nekada ne razumijemo koliko smo privlačni,
ne samo fizički, već također iznutra.
-Da. -Sjajna si osoba.
Katkad si stroga prema sebi.
Nadam se iz dubine svog gej srca
da ćeš se na kraju svega ljubazno obraćati sebi
jer si dobra osoba, radišna,
nevjerojatna si kći i dovoljna si takva kakva jesi.
Hvala.
-Jesi li spremna? -Jesam.
O, Bože. Tri, dva, jedan. Evo.
O, Bože.
Možeš se kretati ovako.
Sviđa mi se.
Sviđa mi se. Šminka je savršena.
Pogledaj izbliza.
Ošišao sam slojevito, da je možeš povezati kad radiš.
Dobro.
Ovako je zavrneš i staviš kopču.
Bože, nedostaju mi šiške.
-Nedostajale su ti? -Da.
Jako mi se sviđa.
-Seksi. -Drolja!
Da!
ČETVRTI DAN
HRANA PRUŽA OKREPU:
NE SAMO TJELESNU, VEĆ I EMOCIONALNU.
-Gle! -Izgledaš predivno.
Bože, šiške su odlične.
-Spremna ući? -Da!
Jesmo li spremni?
Iznenađenje.
O, Bože.
-Ovo je prekrasno. -Da.
Što?
Tapete na stropu…
-O, Bože. -Nema ništa bolje.
-Soba se čini još višom. -Da, zaista.
-Svidjet će se Samu. -Pogledaj trosjed.
-Famozan je. -Sviđa ti se?
-Osjećam se kao u modernom restoranu. -Da.
Hej!
Mnogo teksture, puno prirodnih materijala.
Oltar je još ondje s mirisnim štapićem.
Naranče. Želio sam da bude posebno mjesto za tvoju mamu.
-O, Bože! -Da svaki put kad dođeš…
Moja je mama u ovome palila štapiće
na svetištu predaka u našem domu.
Oduševila bi se.
Tako je otmjeno.
Želim da zapamtiš koliko je ponosna na tebe.
-Puno hvala. -Nema na čemu.
-Spremna za dalje? -Da!
Da? Dobro.
Ovo je prekrasno.
Pogledaj te tanjure!
I klupa uz stol!
Blagovaonica je ovdje, a dnevni boravak ondje.
-Želio sam obrnuti. -U redu.
I dati prostora za goste,
ovo je bliže kuhinji, što je logičnije kad kuhaš.
-Da! -Funkcionalno i lijepo.
O, Bože!
Sviđa mi se.
Krenimo na put do kuhinje
Bože!
Do tvoje kuhinje
Koliko svjetla ima.
Sviđa mi se. O, Bože.
-Novi hladnjak. -Slatko!
Nova perilica suđa. Svi novi aparati marke Smeg.
Magnet za noževe!
Cijeli zid za lonce i tave. Ne samo jedna kukica.
-Divno! -Divno!
-Imaš više prostora za pripremu.. -Bože!
Opsjednut sam!
-Sada možeš duboko udahnuti. -Da.
Uz sve one boje bilo je malo studentski.
-Da. -Ovo je puno profinjenije.
Ovo je testna kuhinja za ljetne večere.
Da!
Dečki, ovo je savršeno.
-Volim takve reakcije. -O, Bože!
Strop je nevjerojatan.
Dušo, ova soba kaže: „Senzualno!”
-Bože! -O, Bože!
-Ima erotski ugođaj. -Nisam mogla zamisliti krevet ovdje.
Uvijek je bolje staviti krevet nasuprot vrata
jer energija teče u sobu i iz sobe.
-Ovo je velik krevet. -Sviđa mi se.
Znate što me oduševilo?
Detalji na dovratku.
Slomili su ga.
Što me dovodi do moje lekcije, idemo svi na krevet.
-Naučit ćemo koreografiju. -Dobro.
-Nemoj zgužvati krevet -Ide ovako.
Jedan, dva, tri, četiri, pet.
-Lijepo je, zar ne? -Da.
Razgovarat ćemo o tome kako se brinuti o licu.
-Da. -Ovo će biti lekcija.
U redu.
Uzet ćeš toaletni papir,
uklonit ćeš višak maskare.
-Ne treba ti toliko maskare. -Da.
Ciljam samo vrhove.
Ne cijelom dužinom?
-Više volim samo na vrh. -Dobro.
Gore.
Izgleda sjajno. Ponovi s ove strane.
Dobro. Uvij dok je mokro.
Da, kraljice. Živim za to što radiš.
Trepavice rasturaju.
Izgleda sjajno.
Kad god se osjećamo preopterećeno,
kad god smo pod stresom,
imamo unutarnju mudrost koja zna kako se brinuti o sebi,
kako si oprostiti.
To je unutarnja seksi drolja.
Jer neću uvijek biti ovdje kao tvoj vilinski kum.
-Bok, ljepotice. -Bok.
-Kako si? -Dobro sam.
-Dobro. -Da.
Kad smo tek došli,
rekla si da te opterećuju mnoge brige.
Kad sam vidio kako si stavila sebe na prvo mjesto,
kako si iznijela svoje osjećaje,
to je bio moćan trenutak.
Znala sam da više ne mogu šutjeti.
Zanimljivo je da je tata spomenuo da mu se inače ne obraćam tako
jer je bezobrazno,
što me samo potaknulo da kažem što želim reći.
Dobro.
Zato se naš odnos raspao,
zbog ovog konstrukta koji nije stvaran.
Trudila sam se povezati s njim na osobnoj razini,
što nikad prije nisam mogla
s majkom tijekom njezina života i sada s ocem.
Dobro.
Ne želim da se to dogodi i s njim.
-Dobro. -Osjećam se bolje.
-I ja. -Dobar si.
-Odlična si. -Dobar si.
Dobra si.
-Da porazgovaramo o večeras? -Da.
-Ovo ti je prva Ljetna večera. -Da.
Budući da je prva,
bilo bi lijepo da odjeneš nešto poput kuharske bluze.
Možda nešto jednostavnije, ali ne odviše ležerno.
-Da. -Možemo poraditi na tome.
Dobro.
-O, Bože. -Bok, Sam.
-Bok. -Oduševljen? Samo polako.
-Jesam li na pravoj adresi? -Ovo je tvoj dom.
-Nevjerojatno je. -O, Bože.
Jedva čekam da vidiš Anh.
Ovo je… Samo ću…
-U redu, djeco. Bok, Same! -Hej, Tane.
-Bok. Kako si? -Drago mi je.
-Sjajno. -Čekaj da je vidiš. Divna je.
Dakle, Anh?
O, didi! O, Bože!
Seksi!
-Same! -Hej!
-Bok! -Sviđa mi se.
Izgledaš sjajno!
-Da! -Nisam te očekivala.
Poljubi je!
Bravo za puse!
-Dobro, Same. Sjedni! -Sjedni.
Dobro izgleda, zar ne?
Izgleda sjajno. Dušo, izgledaš famozno.
Kuhat ćeš, pa nedostaje jedna stvar.
Daj mi dvije sekunde.
-Je li to šešir? -To je tijara!
Još jedan završni detalj.
Ne možeš biti otmjena glavna kuharica bez…
Slatko!
-Bože! -Kuharske bluze!
-Bože, na kopče! -Da.
To, kraljice.
Sviđa mi se.
-Zgodno! -Pogledajte kako izgleda profesionalno.
-Hvala. -Spremna si.
Lijepo od tebe. Divno je.
Ja kažem „ljetna“, vi kažete „drolja“.
-Ljetna! -Drolja!
NOVA ANH
HRANA JE IDENTITET,
OTISAK ONOGA ŠTO JESI.
Ljetna večera!
Ovo je najuzbudljivije događanje na društvenom kalendaru New Orleansa.
Kulinarski spektakl.
Dobro došli natrag.
Vas dvojica dijelite jelovnike.
Želim dati malo života ovim krekerima sa sezamom
ovim plamenikom.
-Da. -Napredujemo.
Trčimo uokolo, serviramo, lijemo vodu,
postavljamo jelovnike, dočekujemo goste. Ima puno posla.
Trebam vruću kavu za stol šest.
Nađi konobara.
-Gdje je kikiriki? -Jednom kad to izađe…
Anh je nervozna. Nije da samo kuha.
Mora zabavljati goste. Mora im objasniti o čemu se radi.
Tek trebam poslati prvo jelo, kamenice.
Prvo njih pečemo.
Sadrže maslac i mladi luk
pa preko posipamo kikiriki.
Odat će mami počast na najljepši način
i znam da će mama biti jako ponosna.
-Kako se osjećaš? -Dobro.
Malo nervozno, ali dobro. Uzbuđeno.
-Možeš ti to. -Mogu. Spremna sam.
-Spremna si. -Totalno.
Također ćemo delegirati zadatke
da ne bi ostala ovdje predugo jer se moraš družiti s ljudima.
-Zato što si što? -Poslovna kučka, seksi drolja, Anh Luu.
Hajde, seksi droljo, pozdravi se!
Trik sa šiškama.
Tako. Riješeno je.
Pozdrav svima.
Hvala što ste došli na ovu posebnu večeru.
Želim podijeliti s vama kako sam objedovala
svakoga dana odrastajući u vijetnamskom domu.
Provela sam čudesan tjedan s novim prijateljima.
Da.
Približila sam se sebi i svojoj pokojnoj majci,
a ova je večera njoj u čast.
Imala sam osjećaj da predstavljam majku
dok sam kuhala ovu hranu.
Jest ćemo malo rukama,
malo štapićima, malo žlicama.
Večeras smo svi obitelj. Bit ću ovdje s vama.
-Da! -Dobar tek.
-Volimo te! -Volim te, Anh!
Anh ima večer pod kontrolom.
U svom je elementu,
silno sam ponosan.
O, Bože!
-Sviđaju vam se kamenice? -Slasne su.
Hvala. Dobar tek.
Želim da uprljate ruke i sve to.
Lijepo je osvrnuti se unatrag prema hrani koja te oblikovala,
obiteljskim ritualima,
što kuharica Anh čini i što će ubuduće činiti.
Dijeli to sa svijetom,
i daruje divan dar sretnicima koji probaju njezinu hranu.
Volim vas. Drago mi je što ste uspjeli doći.
Što mislite o jelu s Beyond Meat mesom?
Na trećoj sam zdjelici.
-Odlična hrana! -Hvala puno.
Odlično je.
Kad smo upoznali Anh, bila je u mračnom razdoblju.
Još je tugovala za mamom
i nije znala kako se nositi s tim osjećajima.
Ali mislim da je ovaj tjedan dobila željeni zaključak
i više je ništa ne sputava.
Trebali bismo ovako često, zar ne?
-Tako je. -Da.
Osnažena je i zna da je njezin glas važan.
Neće nikomu dopustiti da se ophodi drukčije.
Ljubavi, hvala ti na svemu.
Bok!
Mislila sam da ću zapeti u onakvom psihičkom stanju
još dugo.
Dobar je osjećaj kada se naučiš nositi s time
i smogneš hrabrosti naći prostora za sebe.
Osjećam se kao nova osoba.
-Volim te. -I ja tebe.
Moj Bože. Puno ti hvala.
Podržali smo Anh, trbuh mi je pun,
ali vrijeme je da Anh nastavi dalje sama.
Može ona to.
-Pozdrav svima. -Vidimo se!
Bilo mi je drago. Ovuda?
-Bok. -Bok!
-Bok!
Vrijeme je za žesticu!
#QESUPERSAVJET
PRIVLAČNO BILJE
Mudar savjet o mom omiljenom začinskom bilju,
počevši od korijandera, najčešće korištene začinske biljke na svijetu,
koji također izaziva najviše polemika.
Ružmarin. Ovo je tvrda biljka koja se treba kuhati
da bi otpustila okus i omekšala.
Metvica. Puno je više od ukrasa na creme brûléeu
s jednom malom jagodom.
Kopar. Možete ga naći u svakoj staklenki ukiseljenog povrća.
Peršin. Ako ga sitno nasjeckate, probudit će svako jelo.
I ako imate zadah, pojedite listić.
Rado bih nastavio, ali ne mogu pronaći timijan.
Čekajte, evo ga.
Prijevod titlova: Iva Antoliš
Ja kažem „seksi”, vi kažete „ drolja”.
-Seksi! -Drolja!