FAB 5:N PÄÄMAJA
Menoksi!
He tulivat!
Tulossa ollaan.
Dorian, tämä on kotimme. -Kaunis.
Eikö olekin?
Hei!
Tervehdys!
Hei. -Upea nainen.
Eikö olekin?
Ihanaa, että tulit. -Kiitos.
Hauska tavata, Dorian.
Tule istumaan.
Dorian. -Niin?
Haluamme kuulla äidistäsi Doreenista.
Hänet kuulemma palkitaan viikonloppuna jazzmuseossa.
Niin. Hän ei vielä tiedä.
Kukaan ei ansaitse sitä äitiäni enemmän.
Hän on paikallissankari. Kerro hänestä.
Hän soittaa klarinettia ja laulaa. -Klarinettia!
Bändin nimi on Doreen's Jazz New Orleans.
Bändi esiintyy ranskalaiskorttelissa. Kuin olisi juhlat koko ajan.
Minulla on lempinimiä.
Klarinettikuningatar,
lady Louis, Miss Satchmo, naispuolinen Louis Armstrong.
Se on hienoa.
Louis on vaikuttanut minuun paljon,
mutta klarinetti on paras.
Hän oli klassinen muusikko,
kunnes tapasi tuubasoittajan eli isäni.
Isä houkutteli hänet jazzin pariin.
Harjoittelimme ennen tunteja ja niiden jälkeen.
Hän oli ihannenaiseni. Musiikki oli elämäni.
Hänkin oli kiinnostunut musiikista.
Ennen pitkää aloimme tienata, pidimme hauskaa ja matkustelimme.
Hän on soittanut filharmonisessa orkesterissa kahdesti.
Joka kerralla alan itkeä.
Musiikki on osa perhettä. -Niin.
Minä soitan rumpuja. -Mietinkin, olitko se sinä.
Joskus en voi muistella esityksiä.
Tunteet nousevat niin pintaan, enkä voi keskittyä mihinkään.
Miksi ilmoitit upean äitisi mukaan?
Olen soittanut koko ikäni.
En kuitenkaan enää halua jatkaa.
Mitä? -Rikot bändin.
Eikä! Ei tehdä tätä. -Tietääkö äitisi?
Tietää.
Tietääkö?
Pelästyin, että äitisi tekee karenit. Anteeksi.
Olen pahoillani.
Olemme jo puhuneet tästä. Kaikki hyvin.
Hän ei voi soittaa kaduilla ikuisesti.
Hän ei voi pystyttää kamoja loputtomiin.
Se vaatii paljon voimia.
On aika aloittaa uusi kappale elämässä. -Niin.
Haluan antaa jotain, jonka parissa jatkaa.
Hänen äidillään oli herkkukauppa.
Hän haluaa jatkaa sitä äitinsä ja itsensä takia.
Perheeni perusti Doreenin herkkukaupan.
Se oli vuosikymmeniä menestys Tremen alueella.
Se oli äitini unelma.
Sen näki hänestä ja kuuli hänen äänestään.
Hän oli niin ylpeä siitä.
Kun hän lopetti, en ollut valmis jatkamaan.
Musiikki kutsui minua. Halusin sitä niin kovasti.
Suljimme herkkukaupan.
Sanoin, että jonkin ajan kuluttua avaamme sen uudelleen.
Minun pitää jatkaa perintöäni.
Mutta elämä tuli väliin.
Tuo on siis vanha herkkukauppa. Aivan upea kyltti.
Se on nimetty äitini mukaan.
Koko naapurusto kävi siellä koulumatkalla tai ostamassa välipalaa.
Katrina-hurrikaani kuitenkin tuhosi sen.
Kuukaudet muuttuivat vuosiksi.
Nyt paikka on huonossa jamassa.
Tehtävää on aina vain enemmän.
Kauppa on osa häntä.
Se on tehtävä nyt, jotta hän voi pudota jaloilleen.
Musiikki on heidän työnsä. -Kauppa on eläketurva.
Niin. -Selvä.
Eli viikon lopulla kaupunginhallitus nimittää äitisi kulttuurilähettilääksi.
Hän on tehnyt maailmasta paremman paikan.
Hän ansaitsee musiikin ja kaupan.
Puhut äidistäsi kauniisti.
Rakastan häntä. Totta kai. -En malta odottaa!
Onko sinulla avaimet? Tarvitsen kaiken mahdollisen ajan.
Toki. -Paljon avaimia.
Saat selvittää, mikä käy mihinkin.
Voi hyvänen aika.
Kiitos käynnistä, Dorian.
Tule. -Kiitos kamalasti.
Kiitos, Dorian.
SILLÄ SILMÄLLÄ
PÄIVÄ 1
MUSIIKKI ON AINA OLLUT ELÄMÄNI…
MUTTA SE EI OLE MITÄÄN, ELLEI SOITA YLEISÖLLE. –LOUIS ARMSTRONG
Oletteko valmiit näkemään Doreenin?
Olemme! -Samoin.
Haluan kuulla hänet.
Kuulen musiikin. Tuolla hän on!
Pannaan toimeksi.
Voitko kuvitella? -Täällähän sataa.
Hei, Doreen! -Hei!
Mitä tapahtuu? Voi herranjestas!
Kylläpä yllätyin.
Hei, kaunokainen.
Hei. -Hei, kulta.
Hyvänen aika.
Tuuba!
Voi herranjestas! Mitä hittoa?
Upeaa. -Voi herranen aika!
Aivan ihmeellistä.
Ei ihme, että häntä sanotaan klarinettikuningattareksi.
Jo minuutin jälkeen tietää, että kuuntelee huippulahjakkuutta.
Juuri hänet haluaa kuulla, kun saapuu New Orleansiin.
Aivan upeaa!
Olet mahtava!
Antakaa hänelle rahaa. Se oli huippua!
Tosi upeaa.
Sinäkö olet Lawrence? Olet suloinen.
Hei. -Mitä kuuluu?
Voimmeko napata sinut? -Vaikka sataa.
Tule. Tämä ei ole märkä t-paita -kilpailu.
Ihanaa. -Pidä linnake pystyssä.
Tämä ei ole mitään ilman häntä. -Pientä tihkusadetta vain.
Pääsimme jo seikkailemaan. -Totisesti.
Herranjestas, miten upeaa.
Onko tämä totta? -On.
Onko katusoittajilla omat reviirinsä, joista pidetään kiinni?
Ennen piti leiriytyä.
Tulimme jo torstai-iltana.
Lähdimme vasta sunnuntaina.
Varasitte paikan. -Niin. Luojan kiitos se on mennyttä.
Yritimme soittaa tässä, mutta kaupan omistaja ei pitänyt meistä.
He eivät halunneet musiikkia.
Avaa ikkuna ja sano: "Paha virhe. Tosi paha."
Mahtavaa. Rakastan sitä leffaa. -Kuka ei rakastaisi?
Katumuusikoita ei juuri kunnioiteta.
Meidät yritetään pelastaa.
Herranen aika sitä pelastajien määrää.
Voi hyvä tavaton.
Oikeastiko? -Ihan totta.
Onpa suloista asuinaluetta. Todella söpöä.
Kun olimme tekemässä talosta kaupat, toin äidin katsomaan.
Hän sanoi, että onpa kaunista aluetta.
"Asuuko täällä värillisiä?"
Nyt asuu. -Sanoin ihan samaa!
Juuri niin. -Äiti hämmästyi.
Onpa ihastuttava talo. -Kiitos.
Hei, kaunokainen.
Hauska nähdä taas.
Upean väriset hiukset, Dorian.
Tosi upeat. -Tapasitte äidin.
Miksi haistan vaniljan ja kinuskin?
Tuoksuu hyvältä. -Odottakaa tässä.
Haistan suklaan, vaniljan ja vielä jotain muuta.
Joku on leiponut jotain.
Herkut tekevät meidät hulluiksi.
Pidättekö suklaakirjaimista? -Olemmeko hirviöitä?
Onko suklaapaloja?
Voi luoja!
Älä tee sitä.
Hyi!
Ettäs kehtaat.
Suklaakirjain.
Miksi kiusasit meitä noin?
Tein näin eilen eräälle.
Tuli kamala olo, kunnes tein oikeita.
Eli niitä siis on? -Ihanuuksista puheen ollen.
Tadaa!
Tässä on… -Voi luoja!
Tuorejuustoa.
Tulkaa äidin suuhun. Suoraan masuun.
Kippis, Tanny!
Todella hyvää.
Hän alkaa twerkata, kun on iloinen.
Twerkkaa!
Olen keksihirviö. Queer keksihirviö.
Voi hyvä tavaton.
Katso sinua. -Tiedän.
Kultsi.
Vau.
Onpa upea maalaus.
Talo on täynnä historiaa ja musiikkia.
Musiikki todella yhdistää ihmisiä.
Ruoalla on sama vaikutus.
Totta.
Me olemme unelmoijia.
Sinulla on paljon kiinnostuksen kohteita.
Haluan keskittyä johonkin tärkeään… -Intohimooni.
Mistä unelmoit herkkukaupan suhteen?
Ensimmäinen versio…
Kasvosi kirkastuvat heti.
Herkkukaupan myötä opin leipomaan.
Äiti mietti, mitä lapset haluaisivat.
Haluan miellyttää lapsia. -Totta kai.
Lisäksi haluan tehdä joitain meille tunnusomaisia leivoksia.
Voitaikinaleivonnaisia.
Olen huomannut, että jääkaapista kaiken voi laittaa voitaikinaan.
Voitaikinasta voi tehdä makeaa, suolaista tai molempia.
Ei ole mitään, mikä ei maistuisi… Ehkä jotain, mutta herranjestas.
Makuprofiili on vielä hieman hakusessa,
mutta kun saamme sen selvitettyä, voi hyvänen aika.
Voimme leikitellä sen kanssa.
Hienoa.
Mitäs täällä on?
Doreen, tutkitaanko vaatekaappiasi?
Vaatteeni ovat laukussa, koska olemme aina menossa tai tulossa.
Missä se laukku on?
Oho. Melkoinen laukku.
Mitä autan. -Kiitos.
Ennen kuin istut, teetkö talkkarin hommia?
En. -Miksi avaimesi ovat nipuissa?
Montako avainnippua sinulla on?
Niput ovat erilliset, koska auton virtalukko ei kestä painoa.
Anna tulla.
Avaimet käyvät talon ulko-oviin ja talon sisäoviin.
On avaimia kaupan lukkoihin ja munalukkoihin.
Avaimia riittää. Istupa alas.
No niin.
Farkkutakki.
Se kelpaa.
Paita on vanhempi kuin Dorian. Rakastan sitä.
Tämä on kuin rikospaikka.
Ei. Ei.
Doreen on vetävä mimmi. Hauska, eloisa ja energinen.
Ei. Ei.
Ne vaatteet…
Suurin ei pitkään aikaan.
…ovat tylsiä.
Ehdoton ei.
Oletko ihan sekaisin?
Sellainen ei vetele.
Onko tässä hyvä olo?
Jos joku ihmettelee vaatteitani -
mutta ilahtuu soittotaidoistani, se riittää.
Mutta eikö olisi kiva näyttää hyvältä?
Kuulehan.
Telkkarissa on isoja tyttöjä.
Niin. -Ihailen heitä.
En minä pysty samaan. -Miksi et?
Voit näyttää upealta.
Näytän, miten helppoa se voi olla.
Voi luoja, se olisi… Kiitos.
Jestas.
Voi luoja. Kerro kaikki.
Miten huolehdit itsestäsi?
Pesen kasvot ja harjaan hampaat.
Hyvä.
Siinä se.
Ja valmista tulee.
Kun letitytän hiukset, ne kestävät. Niistä ei tarvitse huolehtia.
Sekö on syy lettikampaukseen? Se on helppohoitoinen ja chic.
Mukavuus on tärkeää.
En juuri välitä meikkaamisesta, mutta kun Dorian meikkaa minut…
Katso kasvojasi.
Sinulla on tyrmäävät kasvot.
Muistan, kun hän laittoi minulle irtoripset. Voi pojat!
Mitkä silmät! -Olo oli kuin kuningattarella.
Se on ihana olotila.
Etkö haluaisi glamouria arkeen?
Etkö haluaisi oppia vähäsen? -Totta hitossa.
Hei, kaunokainen.
Hei, komistus.
Kun katson sinua, näen puhdasta lahjakkuutta.
Niinkö?
Miltä tuntuu tietää, että teet monet onnellisiksi?
No…
Kiitos. Sain juuri tietää.
Teet sinä. -Sepä hienoa.
Ajomatkalla kerroit, miten sinua on yritetty pelastaa.
Niin.
Kun ihmiset eivät tunne, he tekevät oletuksia.
He ajattelevat, että kadulla olevilla on varmasti huumeongelma.
Tai alkoholiongelma.
Meillä on porttikielto hienoille klubikeikoille.
Keikkajärjestäjät eivät ymmärrä perintöäsi.
Niin, mutta me teemme sitä, mitä rakastamme.
Väsyttääkö sinua joskus?
Todellakin. Ennen rakastin matkustamista.
Mutta lentokentällä kävely… Ne ovat valtavia!
Niinpä! -Valtavia.
Ymmärrän täysin.
Kun täytin 41, polvet alkoivat kenkkuilla. -Vai 41. Herranjestas.
Olen vielä nuori, mutta ikääntyminen alkaa näkyä.
Nelikymppisenä näköni alkoi huonontua.
Olin ihan, että tästä se alkaa. -Tästä se alkaa.
Ei tämä ihan alamäkeä ole, mutta…
Menet huipulle. -Kaikki korostuu.
Millainen henkinen puoli on?
Vaikka olisin pyörällä päästäni, en silti valita.
On parempi olla hämillään tekemisen määrästä -
kuin tekemisen puutteesta.
Pitää vain painaa hommia.
Nautit intohimoistasi. -Hyvin sanottu.
Hyvä.
Ant, melkein valmista. Pystyt siihen!
Hei. -Hei, rouva.
Melkein valmista.
Anteeksi, työnsin sormet suuhusi.
Ihana tyttäresi antoi muutamia kuvia.
Onko tuo äitisi?
Hänhän se. Anna May.
Äitimuori.
Äiti vaihtoi siivoamisen omaan yritykseen, joka kukoisti vuosikymmeniä.
Hän on kaunis. -Niin on.
Doreenin herkkukauppa.
Isäni auttoi ja asensi myyntitiskin.
Lapset tulivat ja jonottivat päästäkseen sisään.
Äiti oli niin mukava.
"Hei, kulta. Voinko auttaa?"
Kauanko liike oli pystyssä?
35 vuotta. -Jopas.
Se oli kiinteä osa naapurustoa. -Suosittu paikka.
Melkoinen perintö. -Aivan mahtava.
En halunnut sen päättyvän. Ostimme rakennuksen.
Milloin se oli? -Taisi olla 2002.
Oletteko kunnostaneet sitä? -Totta hitossa.
Oli todella harmi,
kun Katrina toi metrin vettä tullessaan.
Kaikki meni pilalle.
Niin paljon on mennyt pieleen monien vuosien ajan.
Haluaa onnistua, muttei voi.
Elämä tulee väliin, ja jäljellä on vain kasa unelmia.
Olen jo aloittanut työt. -Niinkö?
Mennäänkö katsomaan? -Mennään.
Lapset! Haluatteko lähteä herkkukauppaan?
Treme on maan vanhin vapaiden mustien asuinalue.
Tässä asui neiti Dorothy. Hän istuskeli portailla.
Hän tiesi naapurustosta kaiken.
Vanhat naiset tietävät aina kaikkien asiat.
Bobby, sinä olet samanlainen. -Joskus olenkin.
Englannissa heitä kutsutaan naapurikyyliksi.
Asuitko ennen tässä? -Täsmälleen tässä.
Herkkukauppa on tässä.
Pikkutonttuset paiskivat siellä töitä.
On ihana kuulla talosta ääniä. Ennen mitään ei kuulunut.
On ollut pitkään hiljaista. -Niin on.
Haluaisin jo näyttää sinulle edistystä,
mutta se ei käy.
Olin jo menossa.
Se oli kosto suklaapaloista.
Oletko valmis aloittamaan?
Totta hitossa. -Pannaan toimeksi.
Viikon lopulla kaupunginhallitus nimittää Doreenin kulttuurilähettilääksi.
Haluan hänen tuntevan olonsa upeaksi ja vahvaksi.
Haluan hänen tuntevan, että hän ansaitsee sen.
Muutoksia on ilmassa. Tytär jättää bändin.
Hän hermoilee, kauanko voi soittaa kadulla.
Tämä voi olla hänelle pelottavaa.
Muistutus hänen vaikutuksestaan yhteisöön -
ja hänen jättämästään perinnöstä -
auttaa tekemään muutoksista helpompia.
Doreen rakastaa musiikkia, mutta on kääntämässä uuden lehden.
On hienoa, miten hän katsoi menneeseen -
ja haluaa tuoda herkkukaupan takaisin.
Haluan hänen innostuvan uudesta elämänvaiheesta.
Doreen on yksi suurista.
Varmistan, että myös hänen kauneuttaan juhlistetaan.
Katsokaa nyt häntä. Hän on suloinen.
Monesti suunnitelmat eivät toteudu ihan halutulla tavalla.
Tällä viikolla haluan auttaa Doreenia palaamaan äitinsä kauppaan -
ja alkamaan kuvitella tulevaisuuttaan.
PÄIVÄ 2
MISSÄ TAHANSA OLETKIN, SE ON OIKEA PAIKKA. –OPRAH WINFREY
Tervetuloa Sephoraan. Shoppailu alkakoon!
Rakastan Sephoraa.
Dorianin unelmat toteutuvat. -Niinpä.
Olen todella innoissani.
Otan korin ja tyhjennän hyllyt.
Sellaisen palkinnon saa vain kerran elämässä.
Haluan näyttää, miten Doreen voi ilmaista itseään.
En tiedä näistä mitään. -Näytät eksyneeltä.
Nyt on aika tehostaa ja ehostaa.
Tästä tulee kuumaa. Ette ole valmiita.
Nämä ovat countouriin. Niillä voi korostaa ihoa.
Jos sen näkee, väri on väärä. -Aivan.
Nättiä!
Näitä tarvitaan seitsemän.
Hienoa. Valitaanko huulipunia?
Jos minut palkittaisiin jostain… -Kun sinut palkitaan.
Jossittelulle ei ole sijaa. Manifestoimme.
Minun pitää voida tekaista jotain.
Violetit ja marjansävyt pukevat sinua.
Joskus ikääntyville naisille opetetaan, ettei enää voi kaunistautua.
Ei saa leikitellä väreillä ja pitää sulautua joukkoon.
Ei! Iällä ei ole väliä.
Itseään voi juhlistaa siten, miten tahtoo.
Kuka tuo seksipommi on? -Hyvä, äiti.
Sitten ihonhoitoon.
Kasvovesi taputellaan kasvoille suihkun jälkeen.
Selvä. -Luksusta. Ymmärrätkö?
Kohottava silmänympärysvoide on hyvää.
Seerumia, kosteuttavaa geeliä ja c-vitamiini-ruusuöljyä.
Ne sopivat molemmille.
Järjestys menee näin.
Kasvovesi, seerumi, silmänympärysvoide, kosteutus, öljy.
Selvä.
Kasvovesi, seerumi, silmänympärysvoide, kosteutus, öljy.
Selvä.
Sitten pumpsautetaan mahat yhteen.
Tai pukataan lanteilla.
Se on söpömpää. -Tarvitaan toinen kori.
Nautitko äitiydestä? -Voi herranjestas.
Se on joka suhteessa ollut aivan upeaa.
Onpa mukava kuulla. -Todella.
Rakastan shoppailua, mutta en voi auttaa,
ellen tiedä, kuka olet ja mistä pidät.
Vartuit herkkukaupassa, ja sitten ryhdyit muusikoksi.
Niin. Minun oli pakko menestyä musiikin saralla.
Minulla oli upea ura edessäni.
Lapsuuteni oli samankaltainen. Myimme ruokaa ja herkkuja.
Tienasimme sillä elantomme.
Molempien perheet luulivat, että me lapset jatkaisimme yrityksiä.
Emme jatkaneet.
Isä olisi antanut kaupan, mutta en halunnut sitä.
Tiedän, että se loukkasi häntä.
Intohimoni antoi minulle voimaa kieltäytyä.
Olin hyvä soittamaan klarinettia.
Alusta asti olin keskivertoa parempi.
En ollut ennen ollut keskivertoa parempi.
En aikonut luopua kaupasta kokonaan.
Halusin ensin oman uran, ja huolehtisin kaupasta myöhemmin.
Sitten tuli soitto isästä.
Isäni kuoli.
Otan osaa. -Niin.
Pitikö äitisi liikkeen pystyssä? -Kunnes dementia iski.
Selvä. -Ja… Niin.
Ihan hullua.
Taidan muistaa isän kanssa käymäni keskustelun,
jossa kieltäydyin jatkamasta kauppaa,
siksi, että miten kehtasin loukata isän tunteita.
Senkö takia sinulle on tärkeää perustaa kauppa uudelleen?
Vanhempiesi muistoksi.
He tekivät kovasti töitä.
Heidän unelmansa toteutuivat.
He halusivat minulle samaa, mutta valitsin klarinetin.
Niin.
Ymmärrän syyllisyyden tunteen.
On silti kamalaa, miten hän on piinannut itseään vuosikausia.
Nyt hän on tilanteessa, jossa voi jatkaa perintöään.
Haluan hänen tuntevan itsensä sen arvoiseksi.
Osa sitä on pukeutua sen mukaisesti.
Oletko valmis? Avaan verhon.
Tule tännepäin.
No niin.
Ennen olit pelkkä kangaspallo.
En tiennyt, miltä näyttäisit kerrosten alla.
Nyt näemme vartalosi mittasuhteet.
Sinulla on vyötärö. Sinulla on vartalo ja säärtä.
Nyt näytämme sen kaiken.
En oikein pidä lyhyestä paidasta.
Selitä.
Kun soitat klarinettia,
nostat käsiäsi ja vatsasi tulee näkyviin.
Niin. Ja kun lasken kädet, vatsa näkyisi yhä.
Paita jäisi ylös. Selvä.
Jatkossa valitsemme siis pidempiä ja peittävämpiä paitoja.
Niin.
Ja kengät.
Jos olen paikoillani, kaikki on hyvin.
Ymmärrän. Haluat mieluummin matalat. Se käy.
Niin. -Unohda klarinetti hetkeksi.
Onko sinulla nätti olo?
On. Olen kuin ne ihmiset telkkarissa. -Näytät kauniilta.
Kiitos. -Ihan totta.
Hän sanoi, että vaatteet ovat kuin naisten, joita hän ihailee.
Juuri siihen pyrimme.
Hän näyttää upealta.
Hän herättää huomiota.
Hollywood.
Hollywood!
Näytät upealta, vahvalta ja luovalta naiselta, joka olet.
Jopas. Kuka olisi arvannut?
PÄIVÄ 3
ELANNON TIENAAMINEN EI OLE SAMA KUIN ELÄMINEN. –MAYA ANGELOU
Ulkoa näyttää vielä samanlaiselta.
Olemme vuosien varrella kohdanneet paljon sekamelskoja.
Tämä on melkoinen sekamelska.
Pyysin Lawrencen käymään.
Varmistan aviomieheltä, että olen oikeilla jäljillä.
Rakastan tätä. -Avoimuutta.
Tässä on Taika. -Hei.
Hän löysi kuvia, jotka haluamme esille.
Moni ihminen muistaa yhä tämän paikan ja Annie Mayn.
He muistavat käyneensä täällä lapsena, kuten minä.
Dorianin annettua avaimet olemme siivonneet hometta ja hurrikaanisotkuja.
Työtä on silti paljon, ennen kuin kaupan voi taas avata.
Haluan, että Doreen voi muistaa menneen -
mutta samalla kuvitella kauppaa tuleville sukupolville.
Töitä on jo tehty paljon.
Tämä on uusi alku. -Siitä tulee upeaa.
Hänen äitinsä hymyilee taivaassa, kun kauppa saa uuden elämän.
Olen iloinen.
Juttelin äitisi kanssa siitä, mitä hän haluaisi herkkukauppaan.
Hän innostui kertoessaan voitaikinaleivonnaisista.
Niin. -Minäkin innostuin.
Voitaikina on tyhjä taulu.
Siitä voi tehdä mitä vain. Nyt teemme kokeiluja.
Näytän muutamia eri muotoja ja kokoja.
Voisimme tehdä tämän yhdessä. -Hienoa.
Selvä. No niin.
Dorian rohkaisee äitiään ottamaan uuden askeleen ja huolehtii hänestä.
Aloitetaan perinteisestä viineristä.
Näytän eri tapoja leikata voitaikinaa.
Tämä on tanskalainen letti.
Ne punotaan yhteen, jolloin syntyy kaunis letti.
Meillä on tehtävä.
Tämä on väkkärä.
Voitaikinatehtävä. Monikossa.
Tehdään ympyrä.
Täytteeksi voi panna mitä vain haluaa.
Pannaan toimeksi. -Mitä teet?
Teen vaikeimman.
Aloitatko vaikeimmasta? -Aloitan.
Se ei yllätä minua.
Dorian, millä mielellä olet herkkukaupan uudesta alusta?
Odotan innolla, mitä äiti keksii ja minkä parissa pakerramme yöt.
Aiotko auttaa?
Aion. Äidin kanssa on hauska laittaa ruokaa.
Olemme parhaat ystävät. Meillä on aina hauskaa.
Olipa kauniisti sanottu.
Me olemme kaverukset. -Niin olemme.
Rakastatte toisianne ja pidätte toisistanne.
Katsokaa. -Kaunis.
Niinpä on.
Lopettakaa. -Seuraavaksi voitelu.
Raaka muna kuulostaa oudolta. -Niinpä.
Ymmärrät, kun se tulee uunista.
Sokeri tarttuu siihen hyvin.
Upeaa.
Ensin olin, että tuoretta tilliä, herranjestas.
Fiksua.
Joskus reseptejä haluaa noudattaa orjallisesti.
Haluan marjoja ja kermaa.
Joskus haluaa leikitellä, pitää hauskaa ja katsoa, mikä toimii.
Antaa jazzin viedä.
Panen omani uuniin.
200 astetta ja 15–17 minuuttia. Sitten on valmista.
On kiehtovaa, miten asutte ja teette töitä yhdessä.
Oliko nuoruutesi samanlainen?
Olin äidin tyttö. -Olitko sinä?
Olen yhä. -Niin on.
Kun nyt katson taaksepäin,
vartuin herkkukaupan takahuoneessa.
Doreenin herkkukauppa on täynnä muistoja.
Aivan.
Äiti vietti lähes kaiken ajan kaupassa.
Työskentelin herkkukaupassa ennen musiikkiuraani.
Se oli hienoa.
Oli ihanaa olla äidin kanssa.
Niin. -Todella.
Herkkukauppa antoi Doreenille ja hänen äidilleen hyviä muistoja.
Uusi kappale elämässä on paljon muutakin kuin liikeyritys.
Hän haluaa kunnioittaa perheensä perintöä.
Se on kaunista.
Niin kauniin ruskeita! En malta odottaa, että näette.
Säikähdin. -Innostuin vain.
Voilà, madamoiselle. Pour vous.
Kyllä on kaunista.
Onko päällä vain munaa?
Ja ripaus demerarasokeria.
Pidän sokerin rouheudesta.
Leivos itsessään on voinen ja neutraalin makuinen.
Todella kauniita. -Pidätkö väkkärästä?
Pidän. -Se on kuvauksellinen.
Lähetän kuvan teille. -Todella kaunista.
Testikeittiömme. -Älä muuta sano.
Aloitan suolaisesta.
Jessus.
Tilli on loistava lisä.
Voi pojat. Tilli…
Tässä on kinkkua ja juustoa.
Kippistetäänkö?
Kippis.
Tuo oli paras.
Herkullista. -Samaa mieltä?
Tosi hyvää. -Tehdään isoja lettejä ja leikataan ne.
Totta. Suolainen on valittu. Entä makea?
Mansikka ja mustikka.
Ne miellyttävät monia.
Siinä on marjoja ja kermaa. -Selvä.
Hyvää, mutta marjojen takia vaihtaisin kerman tuorejuustoon.
Muuten maku on liian… -Laimea.
Entä muoto? Valitaanko väkkärä?
Se on suosikkini. -Kyllä.
Teemme perinteisen väkkärän.
Tuorejuustoa, tomusokeria, ripaus vaniljaa ja marinoituja marjoja.
Niin. -Homma hoidettu.
Siinä se. Vau.
Upeaa.
PÄIVÄ 4
MUSIIKKI MUUTTUU. AION MUUTTUA SEN MUKANA. –ARETHA FRANKLIN
Hyvä, Doreen. Luoja sentään.
Peremmälle. -Kiitos.
Tervetuloa.
Hei, Akeisha. -Hei.
Mitä kuuluu?
Hän on kaunis Doreen. -Hei, neiti Doreen.
Istu alas, kultsi. No niin.
Saanko koskea hiuksiisi? -Totta kai.
Kuinka kauan sinulla on ollut letit?
Sellaiset 37 vuotta. -Hieman kauemmin kuin luulin.
Olisi hauskaa kokeilla jotain erilaista.
Leikkaamme sinulle helppohoitoisen mallin.
Se ohenee reunoilta. -Ei puhuta siitä.
Hiustupeista ei saa puhua pahaa.
Ymmärrän. -Niille kuuluu hyvää.
Joku tuntemani kaunotar pyysi hiustupeilta liikaa -
pitämällä ne jatkuvasti leteillä Reaganin kaudesta lähtien.
Hiustuppeja on yhä. Hiukset voivat kasvaa takaisin.
Potku!
Selvä. -Potku!
Minäkin potkaisen, jos soitat hätänumeroon.
Eikä!
Doreen pitää lettejä pelkästään helppouden takia.
Ne pukevat häntä.
Haluan silti näyttää hänelle helppohoitoisia kampauksia.
Haluan antaa hiusteni levätä. -Se kannattaa.
Vapaat hiukset ovat kauniit. -Niin.
Ilman lepoa hius ei kasva.
Annamme hiusten hengittää,
mutta letit voi panna takaisin, jos hän niin haluaa.
Upeaa, Doreen.
Anna niiden hengittää. Tulkoon valo.
Hiustupet laulavat hallelujaa.
Halleluja!
Doreen tunsi helpotusta ja keveyttä,
kun letit poistettiin ja hiukset pestiin.
Mahtavaa! Voi herranjestas sentään.
Hiuksesi ovat todella kauniit.
Niinpä.
Mitä hittoa? Tosi hienoa.
Mikä on lempikonserttisi?
Olimme Bogotássa Kolumbiassa.
Esiinnyimme paraatissa.
Paraati alkoi vuorenhuipulta.
Laskeuduimme alas.
Keskivaiheilla ihmisiä oli silmänkantamattomiin.
Minä en puhu espanjaa,
eikä monikaan siellä puhunut englantia.
Esitimme Mardi Gras -laulua, jossa pyysin yleisöä vastaamaan laululla.
En ollut koskaan nähnyt niin paljon ihmisiä.
Yleismaailmallinen kieli. -Se oli upeaa.
Tosi hienoa.
Doreen on uskomaton.
Esiintyessään hänestä tulee musiikin kanssa yhtä.
Hän ansaitsee tunnustusta. On hienoa, että yhteisö palkitsee hänet.
Valmistaudu, koska näytät tosi hyvältä.
Näytät upealta.
Muista sitten, että rakastat yhä miestäsi.
Et lähde rimpsalle tämän jälkeen. Kolme, kaksi, yksi.
Oho.
Upeaa. -Vau.
Eikö näytäkin upealta? -Näyttää. Vau.
Ja se on kevyt.
Tuntuu kevyeltä, eikö niin? -Todella… Niin.
Haluatko nousta katsomaan?
Katso, miten kauniisti hiukset liikkuvat.
Kuka oikein olet?
Upeaa.
Tunnet tuulen hiuksissasi. -Niin tunnen.
Saanko ison halin? Minulla oli hauskaa.
PÄIVÄ 5
PYSYIN KURSSISSA, KOSKA USKOIN SISÄISEEN ÄÄNEENI. –TINA TURNER
Hei, täällä ollaan!
Hei! -Hei. Ala tulla, Bobby.
Tulossa.
Näytät suloiselta!
Sinullahan on hiukset!
Minulla on paljon hiuksia.
Hei, kulta.
Erään ansiosta löysin hiukseni.
Miltä viikko on tuntunut?
Syylliseltä.
Olen saanut huomiota enkä ole tehnyt töitä.
En yhtään ymmärrä. Minä rakastan huomiota. Etkö sinä?
En sanonut, ettenkö voisi tottua siihen tai että haluaisin sen loppuvan.
Sinä ansaitset sen.
Meillä on vielä suunnitelmia varallesi.
Valmistellaan hänet lähikuviin.
Hauska tavata.
Juttu on näin.
Doreen ei tiedä saavansa palkinnon. Hän luulee, että menemme herkkukauppaan.
En tiennyt, että Naomi Campbell on täällä.
Ihan mahtavaa, että ihmiset haluavat juhlistaa Doreenia ja hänen musiikkiaan.
Hän ansaitsee upean olon ja ulkonäön.
Hae välipalaa, ettei verensokeri laske tämän näyn edessä.
Katso nyt sinua.
Jutellaanko nyt vaatteista?
Paljon värejä.
Hankimme sinulle mekkoja.
Tiedän, ettet yleensä käytä mekkoja.
Mutta mekko on helppo vetää päälle sen kummemmin miettimättä.
Asu on valmis ja kaipaa vain kengät.
Vau.
"Vau" on viikon sana.
Tämä on aivan erilainen tapa nähdä minut.
Tänään korostamme muotojasi vyöllä.
Huomaat varmaan matalat kengät. Haluan, että olosi on mukava.
Mies, joka kuuntelee.
Onko valmista? -On.
Doreen, liittyisitkö seuraamme?
Olen innoissani.
Hän näyttää upealta!
Ihanaa!
Tosi upeaa.
Näytät kauniilta. -Kivat matalat kengät.
Minun piti opetella kävelemään.
Jestas, miten upea olet.
Näytät kauniilta.
Tuntuu hienolta. Kaikki mahdollisuudet.
Olen kuin eri ulottuvuudessa.
Joku muukin haluaa jutella kanssasi.
Minullakin on sinulle yllätys.
Luulitko, ettet viettäisi ollenkaan aikaa minun kanssani?
Menemme ajelulle, ja teemme pienen pysähdyksen.
Se sopii. -Heippa!
Nähdään myöhemmin.
Doreen on katusoittaja,
mikä on vaikeuttanut pääsyä kulttuuri-instituutioihin.
Se ei mitenkään vähennä hänen saavutuksiaan.
Joitain ovia on suljettu,
mutta hän on jättänyt ison jäljen New Orleansin jazzyhteisöön.
Luomasi perintö on sinua suurempi.
Tulevat sukupolvet ihailevat sitä.
Sanoit, etteivät valtaapitävät pidä sinua arvossa.
Niin.
Kaduilla soittaminen on vaikeaa.
Ihmiset pitää saada huomaamaan ja pysähtymään.
Heitä pitää viihdyttää, ja rahaakin pitäisi saada.
Nykyään tienaamme.
Mutta luodessani uraani -
yritin saada arvostusta ja kunnioitusta vallanpitäjiltä ja muilta muusikoilta.
Niin.
Nyt ajattelen, ettei niin koskaan tapahdu.
Ymmärrän sen nyt.
Monet rakastavat minua silti. -Niin. On mennyt liian kauan.
Saavutuksesi mustana naisena ovat vertaansa vailla.
Saat jokaisen meistä tuntemaan, että olemme elossa.
Joskus ruokakaupassa -
joku kääntyy katsomaan ja sanoo: "Voi luoja, se on hän!"
Ihmettelen, että kuka.
Minäkin käännyn katsomaan. Jestas.
Jossain vaiheessa on vaikea tunnistaa omia saavutuksiaan.
Olet vain oma itsesi.
Vaikutuksesi on kiirinyt pidemmälle kuin olisit koskaan arvannut.
Kiitos. -Ihan totta.
Pysähdyn tähän.
Selvä.
Ajattelin mennä kierrokselle jazzmuseoon.
Selvä. Sopii minulle.
Nuorena mustaihoisena miehenä museon anti on innoittavaa.
Siellä on Louis-juttuja.
Ei Doreenia, mutta Louis'ta on.
Eikö Doreenia? -Ei Doreenia.
Hei, kaikki.
Doreen Ketchens!
Voi jestas.
Upeaa.
Katsokaa ilmettä. -Voi luoja! Voi, äiti.
Näytät kauniilta.
Niin näytät.
"Niin näytät." -Jestas.
Kuin olisi taas collegessa.
Hei, Doreen. Meille on ilo saada sinut museoomme.
Olen suuri ihailijasi.
En tiedä, tunnistatko noita esineitä.
Olisi hienoa saada sinut osaksi näyttelyämme.
Haluaisimme jutella asiasta.
Oma näyttely.
Jestas!
Museoon!
Voisiko koko perhe tulla lavalle?
Hän on soittanut kaduilla 40 vuotta.
Vihdoin hän saa tunnustusta saavutuksistaan.
Hänen perintönsä elää ikuisesti.
Oletko valmis? -Luulisin.
"Jazzvirtuoosi, kouluttaja ja ikoni -
tohtori Doreen J. Ketchens, klarinetisti, on esiintynyt neljälle presidentille -
ja äänittänyt albumin lähes joka vuosi sitten vuoden 1994.
Häntä pidetään New Orleansin kulttuurilähettiläänä.
Vuosikymmenien ajan klarinettikuningatar…"
Ihana sana.
"Klarinettikuningatar on esiintynyt ranskalaiskorttelissa -
yhtyeensä Doreen's Jazz New Orleansin kanssa.
Yhtye on esittänyt iloista ja sielukasta jazziaan -
47 osavaltiossa ja 24 maassa.
Hän on myös esiintynyt Ellis Marsalisin ja Trombone Shortyn rinnalla.
Doreen on esiintynyt Louisianan filharmonisen orkesterin kanssa -
St. Louisin katedraalissa, Orpheum-teatterissa -
sekä New Orleansin 300-vuotisjuhlassa.
Kaupunginhallituksen puheenjohtaja Helena Morenon ehdotuksesta -
New Orleansin kaupunginhallitus nimittää -
tri Doreen J. Ketchensin kulttuurilähettilääksi.
Kiitos, että olet jakanut lahjasi maailman kanssa."
Allekirjoittanut kaikki seitsemän jäsentä.
Rakastamme sinua. Olet kaupungin valttikortti.
Jumaloimme sinua.
Se on sinulle.
Puhe!
No, yhden asian voin sanoa.
Tullessani sisään kerroin Louis Armstrongin vaikuttaneen minuun.
Museossa on paljon Louis-esineistöä, muttei mitään Doreenista.
Olin väärässä.
Haluan kiittää neiti Sadieta, neiti Morenoa ja Fab Fivea -
sekä teitä upeita, ihania ihmisiä…
Kun katson ympärilleni, yritän rauhoittua. Mistä te kaikki ilmestyitte?
Voi herranjestas.
Kiitos teille. Olen ihan hämilläni.
Olen niin kiitollinen.
Tämä on upeaa. Arvostan tätä.
Kiitos.
Juhlimme monesti ihmisiä, kun he eivät enää ole keskuudessamme.
On hienoa, miten Doreen sai nähdä, miten häntä ihaillaan.
Oletpa tyylikkäänä. -Niinpä, mitä ihmettä?
Aina kun kävelen tai pyöräilen ohitsesi,
musiikkisi tuo minulle paljon iloa.
Kiitos.
Nyt menemme katsomaan toista New Orleansin symbolia, herkkukauppaa.
Oletteko valmiita näkemään Doreenin herkkukaupan?
Anna Mayn perinnön? -Kyllä.
Mennään sitten.
Menoksi.
Jestas.
Voi herranjestas.
Ihan kuin jonkun muun kauppa.
Sinun se on.
Herranjestas.
Nyt vain avaat ovet.
Mennäänkö sisään? -Mennään.
Tuoksuu ihan äidiltä.
Saa avata.
Voi luoja!
Nimesi on joka…
Voi herranjestas.
Voi hyvänen aika.
Herranjestas!
Herranjestas sentään.
Voi jestas.
Olen niin kamalan kiitollinen.
On niin siunattu ja kiitollinen olo.
Herranjestas, hitsi vieköön. -Hän melkein kiroili!
Voi luoja!
Ensimmäisenä näin äidin.
Sitten näin isän ja kauniin tyttäreni.
On ihanaa, miten heidät on ikuistettu seinälle.
Perheelläsi on vahva perintö musiikin, kulttuurin ja kaupan myötä.
Suurkiitos teille.
Herranjestas.
Mestariteoksemme. -Leivoksia!
Olemme oikealla tiellä.
Halusin hänen muistavan, millainen kauppa oli.
Kun kaikki saadaan valmiiksi, hän voi valmistautua tulevaan.
Saanko olla eka, joka varastaa?
Eka varas!
Päästetäänkö heidät sisään?
Olen valmis. -Näytät upealta!
Nyt kävellään.
Peremmälle.
Doreen ymmärsi olevansa tärkeä osa yhteisöä.
Onpa kaunista. -Eikö olekin?
Hän on luonut itselleen ainutlaatuisen tilan artistina.
Se perintö on ikuistettu museoon.
Ihmiset voivat kuulla hänen elämästään -
ja siitä, mitä hän on antanut kaupungille ja jazzmusiikkipiireille.
Vihdoin se tapahtui.
Karkkia ei voi saada liikaa. Ei maksa mitään. Haluatteko karkkia?
Toivon mukaan kaupasta tulee yhteisöllinen paikka,
jota Doreen voi hoitaa niin kauan kuin haluaa.
Mahtavaa.
Jestas, tämä on aivan ilmiömäistä.
Leivosten tekeminen kanssanne oli kivointa, mitä olen pitkään aikaan tehnyt.
Samoin. -Oli hauska leikitellä.
Olen saanut valtavan varaslähdön.
Minulla on upeita ideoita.
Vanhempani olisivat olleet niistä ylpeitä.
Ja nuori Doreen myös.
Sain tänään toteuttaa erittäin tärkeän matkan.
Musiikin ja kaupan perinnöt kulkivat käsi kädessä.
Tämä on kuin satua. Ihmeellistä.
Kun tänne astuu, saa haistaa ja kuulla rakkauden.
Tekstitys: Saara Lindström