‫- קוורטרבק -‬
‫מי אתם?‬ ‫-עיטי המלחמה!‬
‫- עין קווירית -‬
‫- באטון רוז', לואיזיאנה -‬
‫- בית ספר לחירשים -‬
‫גיבורנו השבוע הוא דנטון מאלאס.‬
‫דנטון הוא מאמן הפוטבול הראשי‬ ‫בבית הספר לחירשים של לואיזיאנה.‬
‫הוא גם מורה.‬ ‫-יפה לו!‬
‫מאמן הפוטבול הראשי? ברור.‬
‫תתכוננו. שלוש, שתיים, אחת.‬
‫הוא בדיוק קיבל קידום רציני בעבודה.‬
‫כעת דנטון הוא רכז הספורט‬ ‫החדש בבית הספר לחירשים.‬
‫- דנטון -‬
‫פוטבול ממש מלהיב אותי, כן,‬
‫אבל אני נלהב יותר לעבוד עם הילדים החירשים.‬
‫- ד"ר נטלי דלגאדו‬ ‫עמיתה של דנטון / הממליצה -‬
‫כל המסורות והמנהגים של החירשים…‬
‫אני יכולה להעביר אותם‬ ‫באופן טבעי לתלמידים שלי כאן.‬
‫כאן יש 100 אחוזים גישה לשפת הסימנים.‬
‫הם יכולים לקחת חלק בספורט וגם בתיאטרון.‬
‫אם ילכו לבית ספר לשומעים,‬ ‫האם יזכו באותן הזדמנויות?‬
‫ספק רב.‬
‫כשמשפחתו של דנטון‬ ‫גילתה שהוא חירש, בגיל 18 חודשים בלבד,‬
‫כל המשפחה למדה את שפת הסימנים.‬
‫זה לא קורה הרבה, למעשה.‬
‫וזה ממש מוזר.‬
‫אם הילד שלכם חירש,‬ ‫איך ייתכן שלא תלמדו אותה?‬
‫אביו, ג'יי, הקדיש את עצמו‬ ‫לקידום בנו, בפרט בתחום הספורט.‬
‫כדי לוודא שדנטון לא יחמיץ אף מהלך,‬
‫ג'יי הפך למאמן‬ ‫ודיבר איתו מן הקו בשפת הסימנים.‬
‫בגלל זה, ובגלל מעשים נוספים,‬ ‫ג'יי תמיד היה גיבורו של דנטון.‬
‫אני יודע!‬
‫הוא הגיבור שלי. לגמרי.‬
‫- ג'יי מאלאס, אביו של דנטון -‬
‫עבר עליו הרבה.‬
‫אם אתה לא שומע ומנסה להסתדר בחיים,‬
‫ניצבים בפניך המון מכשולים,‬ ‫אבל הוא עשה זאת כמיטב יכולתו.‬
‫הוא שגשג. הוא פרח.‬
‫אני רוצה לתמוך בתלמידים שלי‬
‫כפי שאבא שלי תמך בי.‬
‫- סידני, אשתו של דנטון -‬
‫הוא תומך מאוד באנשים.‬
‫זה עלול להכביד,‬ ‫ואולי הוא לא מבחין בכך או מודה בכך,‬
‫אבל כשאתה הופך להיות‬ ‫הכול בשביל כולם, יש לזה מחיר.‬
‫"תירגע. קח זמן לעצמך. תירגע",‬
‫ואני כזה, "לא. עדיין לא סיימתי".‬
‫אני צריך לעשות‬ ‫בשביל הילדים האלה כל מה שאני יכול.‬
‫רכז הספורט,‬
‫מאמן הפוטבול הראשי,‬
‫עוזר למאמן הכדורסל,‬
‫מאמן הרמת המשקולות,‬
‫עוזר למאמן האתלטיקה,‬
‫מאמן לחידון הידע…‬ ‫דנטון עושה כל מה שאפשר להעלות על הדעת.‬
‫נראה לי שלדנטון מגיעה קצת יותר תמיכה.‬
‫מאחר שהוא בעמדת מנהיגות,‬
‫לעיתים קרובות הוא משמש‬ ‫כפניו של הספורט, והוא נמצא שם, במגרש.‬
‫חשוב מאוד שמישהו כמוהו ייראה טוב‬ ‫כדי שייצג את ביה"ס ואת הנבחרת שלנו היטב.‬
‫מספר הנרשמים לבית הספר הולך קטן מדי שנה‬
‫ומחלקת הספורט נפגעת במיוחד.‬
‫לא!‬ ‫-בקבוצת הפוטבול נותרו 15 שחקנים בלבד‬
‫וקיימת סכנה שתבוטל לגמרי.‬
‫כרכז הספורט, דנטון מרגיש שבאחריותו‬ ‫להוכיח שאסור לתת לתוכנית הזאת למות.‬
‫דנטון בהחלט מסור לעבודה‬
‫ומאחר שנחל הצלחה בתרבות שלו,‬ ‫תרבות החירשים, הוא רוצה לעזור.‬
‫וכן, אני חושב שזה מכביד על דנטון.‬
‫לדעתי הוא צריך לחזק את הביטחון‬ ‫העצמי שלו ולהבין עד כמה הוא תורם.‬
‫כפות הרגליים שלי כואבות‬ ‫מרוב הליכה וביצוע מטלות במשך כל היום.‬
‫יש לו עוד המון לתת, אבל אם הוא‬ ‫לא ישנה את דרכיו, אני חושבת שיישחק.‬
‫אני לא בטוחה שהוא מבין‬ ‫עד כמה אנחנו רואים את מסירותו והתלהבותו‬
‫כלפי בית הספר שלנו,‬ ‫הקהילה שלנו והתלמידים שלנו.‬
‫אני חושבת שהחוויה הזאת‬ ‫תוכל לתת לו הרבה ביטחון עצמי‬
‫ולעזור לו להמשיך לשנות דברים‬ ‫בחייהם של תלמידים בבתי ספר לחירשים.‬
‫בסוף השבוע,‬
‫"עיטי המלחמה" של בית הספר‬ ‫ישחקו לראשונה מזה שלוש שנים.‬
‫קדימה, "עיטי המלחמה"!‬ ‫-כן!‬
‫דנטון להיות ממוקד, במגרש וגם מחוצה לו,‬
‫כדי שיוכל להוביל את הקבוצה לניצחון.‬ ‫-נכון מאוד!‬
‫משימתנו השבוע היא לעזור‬ ‫למאמן ד' להיכנס לקצב ולהוביל בגאווה.‬
‫כן!‬
‫- היום הראשון -‬
‫- "למאמן אסור לפחד לשאול‬ ‫כל אדם שהוא יכול ללמוד ממנו." בובי נייט -‬
‫כולכם יודעים את שפת הסימנים?‬
‫טיפה.‬ ‫-אולי קצת.‬
‫השם שלי.‬
‫-אתם סתם מסבכים את המצב.‬
‫מה זה "זה"?‬ ‫-לא אומרים את זה הרבה.‬
‫אני רואה אנשים על המגרש.‬
‫הם משחקים פוטבול?‬
‫קדימה! בהתרגשות, חבר'ה.‬
‫ואתם תעברו לשלב הבא.‬
‫מה שלומך?‬
‫נעים להכיר אותך!‬
‫אפשר לקבל חיבוק?‬
‫שלום לכולכם. מה שלומכם?‬
‫מותק, יש כאן תחושה של "אורות ליל שישי",‬
‫של "לזכור את הטיטאנים",‬ ‫של משחק שתכף מתחיל.‬
‫בנוסף לכך, דנטון מהמם.‬
‫כמה אתה חמוד? מקסים.‬
‫כמה זמן אתה כבר מאמן?‬
‫שבע שנים.‬
‫בסדר. הרבה זמן.‬
‫ואו!‬ ‫-נכון.‬
‫בואו נראה את המלתחות.‬
‫כן? יופי.‬
‫תודה, חבר'ה.‬ ‫-להתראות.‬
‫להתראות! אוהבים אתכם!‬
‫בזריזות!‬
‫- קדימה עיטי המלחמה! -‬
‫בסדר.‬ ‫-בסדר.‬
‫המלתחה בהחלט ידעה ימים טובים יותר.‬
‫לא יזיק לרענן אותה.‬
‫יש כאלה שיקראו לריח שבה "דוחה".‬
‫לפעמים אתם מורידים‬ ‫את הגרביים בסופו של יום ארוך‬
‫ומריחים אותם רק כדי לדעת מה מצבם?‬
‫בחורה!‬
‫זהו הריח שיש בכל החדר הזה.‬
‫זה לא בסדר.‬
‫אפשר לראות אותו? להוריד אותו ממך?‬
‫כן.‬
‫איזה יופי!‬
‫תראו את הפרצוף הזה! הנה הוא!‬
‫תמיד יש לך כל כך הרבה אנרגייה?‬
‫כן, אין לי ברירה.‬ ‫חייבת להיות לי הרבה אנרגייה.‬
‫מהבוקר עד לצהריים, במשך כל היום.‬
‫אני אוהב את זה. ספורט, לימודים עם הילדים…‬
‫זהו החלק שאני הכי אוהב ביום.‬
‫אנחנו רוצים לראות‬ ‫את שאר בית הספר. תיקח אותנו?‬
‫בואו נזוז.‬
‫תראו את כל הגביעים האלה.‬
‫מהו האזור הזה?‬
‫זה המזנון שלנו.‬
‫מזנון.‬ ‫-כן, המזנון.‬
‫מתי המזנון הזה היה בשימוש לאחרונה?‬
‫לפני שנתיים.‬
‫אני רואה מכונת פופקורן‬ ‫וסיר בישול. מה מכרו כאן?‬
‫פופקורן, נקניקיות…‬
‫בואו.‬
‫המקלחות היו כאן פעם, אבל כיום זה מחסן.‬
‫טוב, נעלי התעמלות…‬
‫תחתונים שלא אגע בהם.‬
‫בגדים של בית הספר…‬
‫כן, הבנו. אתה עובד בבית הספר.‬
‫הרבה בגדים של בית הספר.‬
‫בסדר. הבנתי.‬
‫בגדים של בית הספר.‬
‫ועוד כאלה! הכי פשוטים שיש.‬
‫- עיטי המלחמה -‬
‫לספורט יש חלק גדול בחייך.‬
‫למה פוטבול?‬
‫אני עושה את זה נכון?‬
‫פוטבול.‬ ‫-בוא נראה.‬
‫אסיר את המשקפיים שלי.‬
‫אני יודע שהבעות פנים‬ ‫הן חלק משפת הסימנים, נכון?‬
‫נכון.‬
‫למה הפוטבול היה חשוב לך כל כך?‬
‫ספורט תמיד היה אחת הדרכים שלי לפרוק.‬
‫היו ימים שבהם לא קלטתי שום דבר.‬
‫הייתי שחוק ומותש‬
‫מניסיונות לדבר ולקרוא שפתיים.‬
‫היה לי קשה לפתח מערכות יחסים‬ ‫עם חבריי לכיתה שהיו יכולים לשמוע.‬
‫ספורט היה אחת הדרכים‬ ‫שבהן יכולתי להירגע ולבטא את רגשותיי.‬
‫ואז התחלתי לשחק פוטבול‬ ‫בבית ספר לחירשים והתאהבתי.‬
‫מאחר שאבא שלי אהב פוטבול,‬
‫זה יצר בינינו קשר הדוק.‬
‫הבנתי.‬
‫אבא שלי תמך בי תמיד.‬
‫אני רוצה בזה בשביל הילדים…‬
‫כן.‬
‫כי לכמה מהילדים האלה‬ ‫לא היה את המודל לחיקוי הזה.‬
‫כי אבא שלך עזר לך מאוד‬ ‫לראות שאפשר לשנות דברים.‬
‫בדיוק.‬
‫ואתה יודע איך לעשות זאת?‬
‫קשה לי לראות את זה.‬
‫אני מקווה שאוכל‬ ‫לתמוך בהם ולתת להם מוטיבציה.‬
‫אני חייב לוודא שהעתיד שלהם יהיה טוב.‬
‫כן. מוטל עליך לחץ רב.‬
‫נכון.‬
‫- אוטובוס תלמידים -‬
‫- עיטי המלחמה -‬
‫מלחמה.‬
‫מלחמה?‬
‫עיט.‬
‫ספר לי על ציור הקיר הזה.‬
‫הוא נמצא כאן כבר הרבה זמן,‬ ‫אולי משנות ה-80 או ה-90,‬
‫והוא נראה כך מאז.‬
‫קשה לגייס כספים ולעשות שיפוצים.‬
‫לדעתך, מדוע בית הספר‬ ‫מתקשה להשיג מימון למטרה הזאת?‬
‫בשנות ה-70 היו לנו למעלה מ-300 תלמידים.‬
‫עם הזמן, מספר התלמידים הלך והצטמצם.‬
‫הצטמצם.‬
‫עכשיו יש לנו כ-90 תלמידים.‬
‫יותר ויותר תלמידים עוברים לבתי ספר רגילים.‬
‫אולי כי כאשר הורים מולידים תינוק חירש,‬
‫האודיולוגים והרופאים‬ ‫אומרים להם, "אתם יודעים משהו?‬
‫"מוטב ללמוד לדבר ולקרוא שפתיים‬
‫"באמצעות מכשירי שמיעה או שתלים."‬
‫הם לא מדברים איתם על שפת הסימנים.‬
‫אני רואה שזו תרבות מדהימה‬ ‫שברור שאתה מסור לה מאוד,‬
‫ולמרות שייתכן שמצבה התדרדר קצת,‬
‫עדיין מגיעים לה תשומת לב ומקום‬
‫כמשהו שהילדים יכולים להתגאות בו, נכון?‬
‫בדיוק כך. נכון.‬
‫אולי היית רוצה‬
‫שהשבוע נעשה כאן ציור קיר חדש‬
‫שבאמת משקף את החיות וההתלהבות‬
‫שיש לך כלפי הספורט‬ ‫וכלפי הילדים שמגיעים לכאן?‬
‫כן, בהחלט.‬
‫אני רוצה לראות כאן משהו שנותן השראה.‬
‫יש אמרה או מוטו‬ ‫שאתה אומר לתלמידים שנוכל לכלול בו?‬
‫להגן על הקן!‬
‫"להגן על הקן"? נשמע לי הגיוני.‬
‫מוכנים?‬
‫תהיו תוקפניים!‬
‫עיטים, תהיו… לא, עם הידיים למעלה!‬
‫אני מרים אותן!‬ ‫-תבין כבר!‬
‫שימי לב, כלבה.‬
‫שש, שבע, שמונה.‬
‫תהיו תוקפניים.‬
‫עיטים, תהיו תוקפניים.‬
‫- קדימה עיטי המלחמה! -‬
‫ספורט!‬
‫ידעתי שזה יקרה!‬
‫אוי, הזהו שלך!‬
‫- לא מספיק להיות טובים -‬
‫- בית ספר לחירשים -‬
‫שלום לך.‬ ‫-ככה אתה עוזר?‬
‫תעזור לו עם תלבושת המאמן החמודה שלו?‬
‫בהחלט.‬ ‫-בסדר.‬
‫תודה, בובי.‬ ‫-תעשו חיים.‬
‫תבוא איתי? בוא.‬
‫היה לכם אימון מהנה.‬
‫ניפגש בקרוב.‬
‫להתראות.‬
‫כבר הסתכלתי במה שיש לך כאן.‬
‫זה בערך כל מה שאני לובש לבית הספר.‬
‫כמעט כל הבגדים שלך קשורים בבית הספר.‬
‫תראה, קיבלתי את רובם מבית הספר.‬
‫למה שאסרב למתנות? נכון?‬
‫מתנות זה נהדר,‬ ‫אבל זו לא חייבת להיות המלתחה היחידה שלך.‬
‫אתה לא רק מאמן כאן. אתה מורה, נכון?‬
‫אתה רכז הספורט.‬
‫זה הגיוני אך ורק אם אתה מאמן בלבד.‬
‫תראה, זה פשוט יותר.‬
‫כך קל יותר לעבור‬ ‫מבית הספר לאימון במגרש הפוטבול.‬
‫מה שקל אינו תמיד מה שנכון.‬
‫זה מתאים למגרש.‬
‫אני רוצה שיהיה לך יותר מזה.‬
‫ספורט!‬ ‫-שיחוק!‬
‫ספורט!‬
‫מעניין.‬
‫בסדר.‬
‫טוב, ראשית,‬ ‫אני יודע שכולם אומרים לך את זה,‬
‫אבל אתה ממש מהמם.‬
‫כן, מלכה!‬
‫כן, מלכה.‬
‫שערות כסופות ראשונות.‬
‫הן צצות כבר…‬
‫שנתיים או שלוש כזה.‬
‫וזאת תקופה שבה היית בלחץ?‬
‫כן, קצת.‬
‫טוב, יש לי שאלת קולנוע.‬
‫ראית את "הנזירות בלוז 2"?‬
‫העלילה די זהה למה שקורה כאן,‬
‫רק ששם מדובר במקהלה וזאת קבוצת פוטבול.‬
‫התוכנית הזאת נמצאת‬ ‫במצב ממש לא טוב. זה נכון?‬
‫כן.‬
‫התוכנית שלך היא כאן כעת.‬
‫כן, בהחלט.‬
‫לפעמים יש המון דברים שונים שעליי לעשות.‬
‫היכן להתחיל?‬
‫אז אני מתחיל כאן,‬ ‫עובר לכאן, ועושה את כולם.‬
‫אני מרגיש שתמיד יש לי דברים נוספים לעשות.‬
‫לפעמים, בפרט כשאני מודאג מהעתיד,‬
‫כאן ועכשיו…‬
‫לפעמים אני חושב‬ ‫שזהו מקום טוב יותר להתמקד בו,‬
‫ולא בחששות ממה שיקרה מאוחר יותר.‬
‫האם אתה מוכן לתת קדימות לקצת שלווה בשבילך‬
‫וללמוד איתי השבוע כמה דברים חדשים‬
‫שיפנו לך קצת זמן ואנרגייה,‬ ‫כדי שתוכל לאהוב את עצמך?‬
‫כן, אני מוכן לזה.‬
‫- בית ספר לחירשים -‬
‫- כיתה ידידותית לחירשים! -‬
‫בסדר. ניסיתי ללמוד קצת משפת הסימנים.‬
‫סלח לי אם אטעה, אבל אנסה לשאול אותך שאלה.‬
‫מה אתה אוכל לארוחת הצהריים מדי יום?‬
‫כריך חמאת בוטנים.‬
‫בלי ריבה.‬
‫למה בלי ריבה?‬
‫זה מה שאני עושה מאז שהייתי ילד.‬
‫אז אתה אדם של הרגלים.‬
‫כן. בהחלט.‬
‫לא מתקנים מה שאינו מקולקל.‬
‫כשגדלת,‬
‫מה אהבת לאכול?‬
‫איזה אוכל אהבתי כשגדלתי?‬
‫כן.‬
‫בסדר.‬
‫אהבתי את ה"סלופי ג'ו" של אבא שלי.‬
‫לא מקופסת שימורים, אלא בעבודת יד.‬
‫אני אוהב "סלופי ג'ו".‬
‫השבוע אני רוצה לעזור לך‬ ‫לגלות את הדבר החדש שאתה…‬
‫הכי אוהב.‬
‫הכי אוהב לאכול.‬
‫אז אתה מוכן להתחיל את השבוע הזה איתנו?‬
‫אהיה מוכן מתי שתגידו.‬
‫שנעשה תרועה? אנחנו צריכים לדפוק יציאה.‬
‫בואו נזוז.‬
‫-בואו נזוז!‬
‫בואו נזוז!‬ ‫-בסדר.‬
‫חשבתי שנעשה "שלוש, שתיים, אחת" ורק אז…‬
‫- היום השני -‬
‫- "התפתחות מתחילה תמיד‬ ‫בקצה אזור הנוחות שלכם." טוני רובינס -‬
‫אני רואה את כל הלחץ שדנטון מעמיס על עצמו,‬
‫ואני צריך שהוא יבין שיש לו את המשאבים,‬
‫יש לו את הכישורים ויש לו את הכוח‬
‫להשיג כל מה שהוא רוצה להשיג.‬
‫מבחינה אסתטית, אולי זה יהיה‬ ‫אחד המייקאוברים הכי קלים שלי,‬
‫אבל הדבר שאינו קל‬ ‫הוא עד כמה דנטון משקיע בקהילה שלו.‬
‫אז מותק, העבודה שלי היום‬ ‫היא לטפח קצת שלווה בעולמו המהמם של דנטון.‬
‫לדנטון חשוב מאוד להצית בתלמידים התלהבות,‬
‫ולכן תפקידי בשבוע הזה‬ ‫הוא להפגין אהבה כלפי מחלקת הספורט הזאת,‬
‫כדי שהקבוצות באמת יוכלו‬ ‫להתחיל להתגאות יותר במה שהן עושות.‬
‫דנטון אינו רואה את האוכל‬ ‫בעדיפות גבוהה ואני מבין את זה לגמרי.‬
‫הוא עסוק מאוד.‬
‫עם זאת, הוא תקוע באותה שגרה.‬
‫אני רוצה לדחוק בו קצת לנסות דברים חדשים‬
‫ולטעום משהו שאינו לחם וחמאת בוטנים.‬
‫אני רוצה לוודא שכשהוא נכנס לחדר‬
‫עם אנשים שעשויים‬ ‫להשפיע על עבודתו, על בית הספר שלו,‬
‫שירגיש שהוא שולט במתרחש לא פחות מהם.‬
‫אני רוצה שהוא ירגיש רב עוצמה.‬
‫אנטוני ואני נצא ליום של בילוי עם דנטון.‬
‫יום בילוי של בנים!‬
‫- היו נחמדים כלפי עצמכם -‬
‫אתה מוכן לעשות קניות?‬
‫חליפה?‬
‫אחריך.‬
‫תודה.‬
‫המלתחה של דנטון‬ ‫היא בעיקר בגדים של בית הספר‬
‫או דברים שנראים מתאימים לסטודנט בקולג',‬
‫ואנו צריכים שהוא ייראה‬ ‫כמו מישהו שצריך להתייחס אליו ברצינות‬
‫בישיבות הנהלה, באירוע…‬
‫אני רוצה רק שהוא יתלבש‬ ‫כך שייראה כמו אדם מבוגר.‬
‫טוב, דנטון. הנה החשש הגדול שלי.‬
‫אני רואה אותך כמאמן, אבל אתה לא רק מאמן.‬
‫עכשיו אתה רכז הספורט.‬
‫אתה גם מורה.‬
‫אתה מרגיש…‬
‫רב עוצמה בתפקידך? אתה מרגיש,‬ ‫"אני האיש שמתאים לתפקיד הזה"?‬
‫לא בדיוק.‬
‫כרגע אני רק מנסה להבין‬ ‫את התפקיד וכיצד אני אמור לבצע אותו.‬
‫שכרו אותך מסיבה טובה.‬
‫יש לך מה שצריך.‬ ‫אתה פשוט צריך לשלוט במרחב הזה.‬
‫אני רגיל לעבוד מאחורי הקלעים,‬
‫לעודד, להניע ולתמוך באחרים.‬
‫זה מה שמלהיב אותי.‬
‫לדעתי זוהי הזדמנות,‬
‫וזה יהפוך לדבר שתעשה שוב ושוב,‬ ‫שהוא לצאת מאזור הנוחות שלך.‬
‫אור הזרקורים מפחיד,‬ ‫אבל אתה יודע לאמן ולתת לאנשים השראה.‬
‫לדעתי אתה צריך לשכנע אנשים‬
‫שאתה יודע כיצד להגיע לשלב הבא,‬
‫כדי לגרום להם לבוא למשחקים.‬
‫עם זאת, אתה נראה כמו אחד התלמידים.‬
‫היראה בהתאם לתפקידך.‬
‫אני מקווה שהבגדים האלה‬ ‫יעזרו לך להרגיש כך קצת.‬
‫כן.‬
‫שנמדוד בגדים?‬
‫אתה מוכן לנסות ללבוש כל דבר?‬
‫לנסות כל דבר?‬
‫יש לי חולצת בטן ורודה מקסימה‬ ‫שג'ונתן שלח, שהוא ממש רוצה שתנסה.‬
‫לדעתי ורוד ייראה טוב עליי.‬
‫ואין ספק שחולצת בטן תיראה עליך סוף.‬
‫טוב, אם תזדקק למשהו, פשוט תגיד לי. בסדר?‬
‫אפשר להיכנס?‬
‫יופי.‬
‫אהבתי.‬
‫זה ממש יפה.‬
‫ואו!‬
‫אני לא מנסה להעביר אותו‬ ‫מבגדי ספורט אופנתיים ישר לחליפה.‬
‫הוא לא זקוק לזה.‬
‫אהבתי שאתה לובש ז'קט.‬ ‫זה גורם לך להיראות מתוחכם.‬
‫עם מכנסיים כאלה,‬ ‫התחושה היא יותר כמו בטרנינג.‬
‫אני רוצה שהוא ידע שקיים גם‬ ‫מקום טוב באמצע, קצת יותר מעודן ומתוחכם.‬
‫אני לא רוצה‬ ‫שתתנתק לגמרי מהמקום שבו היית קודם.‬
‫זה ביגוד ספורטיבי אופנתי.‬
‫המכנסיים נוחים מאוד.‬
‫כשאני חושב על ז'קט,‬
‫אני מתמקד באופן‬ ‫שבו הוא גורם לי להרגיש וביציבה שלי.‬
‫הכתפיים שלי זזות אחורה באופן אוטומטי‬
‫ואני מרגיש שאני יכול‬ ‫להיכנס לחדר בצורה כזאת,‬
‫ולהיות נוכחות שדורשת דברים.‬
‫הז'קט יפה.‬
‫האריג הוא קצת…‬
‫רציתי לומר שהוא מפריע קצת לשפת הסימנים.‬
‫בסדר. אני מבין‬ ‫את זה לגמרי וקל מאוד לשנות זאת.‬
‫זה משהו שאתה לא חייב ללבוש‬
‫עד שמתקיים אירוע שחשוב לך.‬
‫כן.‬
‫אני מרגיש ברמה גבוהה יותר, רציני יותר…‬
‫כמו בן אדם רציני שמסתובב לו.‬
‫אני הולך בענק.‬
‫זה בדיוק מה שרציתי.‬
‫אני רוצה שתנסה תלבושת נוספת.‬
‫נהדר.‬
‫יופי!‬
‫תראה כמה טוב זה נראה.‬
‫תראה את הטוסיק שלך במכנסיים האלה! תסתכל!‬
‫תראה כמה טוב זה נראה.‬
‫זה החלק שאשתי הכי אוהבת אצלי.‬
‫גם אני.‬
‫אהבתי. זה יומיומי יותר.‬
‫בנוסף…‬
‫"אתה לוהט." לוהט.‬
‫לוהט.‬
‫כן הסיבה העיקרית שרציתי שתלבש את זה‬
‫היא שזוהי דרך קלה מאוד,‬
‫מבלי להרגיש שזה‬ ‫מסובך מדי, או נפוח מדי, או מגונדר מדי,‬
‫להיראות מתוחכם, בוגר…‬
‫כמו מישהו שהייתי רוצה להקשיב לו.‬
‫כן, בהחלט.‬
‫אתה מרגיש שהלוק הזה‬ ‫יגרום לך להרגיש רב עוצמה‬
‫כשתדבר עם הקולגות שלך,‬
‫עם הממונים עליך בבית הספר,‬
‫עם כתבים, אולי,‬
‫ועם קהל שמגיע‬ ‫כדי לתמוך במה שאתה מנסה לעשות?‬
‫בהחלט. אני מרגיש מוכן. אני מרגיש טוב.‬
‫אני מרגיש שאני יכול לראות‬ ‫כיצד אנשים יסתכלו עליי.‬
‫אני רואה את הביטחון הזה בעצמי.‬
‫יפהפה.‬
‫תודה.‬
‫לך להחליף בגדים,‬ ‫כדי שאוכל לצפות בטוסיק הזה מתרחק.‬
‫תראה את הדבר הזה מתרחק!‬
‫נכון שזה היה פנטסטי? אל תשקר!‬
‫- הזינו את עצמכם -‬
‫- הזינו את נשמתכם -‬
‫- תמכו באחרים -‬
‫אם נשווה כריך חמאת בוטנים לאוכל הודי,‬
‫זה הבדל של שמיים וארץ.‬
‫מהו המקום הזה?‬
‫אתה מכיר אוכל הודי?‬
‫לא, אני לא יודע עליו הרבה.‬
‫יש בו המון תבלינים,‬ ‫מרקמים, פריכות וחלקלקות.‬
‫אני רוצה שהוא ישחק בזה.‬ ‫שפשוט יחקור ויהיה סקרן.‬
‫זה חריף קצת.‬
‫מושלם.‬
‫הכול טוב מאוד.‬
‫טוב, אני יודע שהספורט, ובפרט הפוטבול,‬
‫חשוב לך מאוד…‬
‫נכון.‬
‫אבל ברור שבבית הספר שלך‬
‫יש הרבה יותר מכך.‬
‫רק כשהגעתי לכיתה ז'‬
‫והלכתי לקייטנה בבית הספר לחירשים,‬
‫ראיתי חירשים שהיו‬ ‫מודל לחיקוי והתחלתי להיות מעורב‬
‫בזהות שלי כחירש.‬
‫ומי יכול לתקשר עם ילדים חירשים וללמד אותם‬
‫טוב יותר ממבוגרים חירשים‬ ‫שכבר עברו את הדבר הזה וחוו אותו?‬
‫אני אוהב את אבא שלי.‬ ‫אני אוהב את המשפחה שלי.‬
‫באמת. אני מעריך אותם.‬
‫אבל האם הם מבינים לגמרי מה עברתי?‬
‫לא. זה שונה.‬
‫לכן חשוב מאוד‬ ‫שיהיה לנו מקום שבו נוכל להרגיש בנוח‬
‫עם העולם שלנו, התרבות שלנו,‬ ‫התקשורת שלנו, הקצב שלנו…‬
‫זה אדם חדור משימה.‬
‫דנטון רוצה להעלות‬ ‫את תרבות החירשים על נס ולטפח אותה.‬
‫זה ראוי להערכה.‬
‫הנה קינוחים בשבילכם. אלה כריכי גלידה.‬
‫זה מה שאני הכי אוהב.‬
‫קוראים לזה "קולפי".‬
‫כל כך טעים.‬
‫אתה יכול לקחת אותו איתך.‬
‫- אנחנו היופי -‬
‫- כן, מלכה -‬
‫- היום השלישי -‬
‫- "הכוח ליצור עתיד טוב יותר‬ ‫נמצא ברגע הנוכחי." אקהרט טולה -‬
‫- מפקדת חמשת המדהימים‬ ‫ניו אורלינס, לואיזיאנה -‬
‫אנחנו הולכים לעשות שיעור יוגה משגע ביחד.‬
‫בואו נעבור ליוגה.‬
‫ואל תסתכלו על התחת שלי,‬ ‫כי הוא חמוד בטייטס האלה.‬
‫טוב, תסתכלו עליו.‬
‫רציתי להראות לך משהו שיעזור לך להירגע.‬
‫אם אתה חושש מהעתיד,‬
‫או אם אתה חושב על העבר, אתה לא נמצא בהווה.‬
‫אז העיקר הוא כיצד לחבר את עצמך להווה,‬
‫ובאותו זמן לטפל בגופך.‬
‫בסדר. נשמע לי טוב.‬
‫בוא נשב על הטוסיק שלנו.‬ ‫יוגה משקמת מתבצעת רק על הקרקע.‬
‫ירכיים, גב תחתון ומיתרי הברך.‬
‫מותק, מיתרי הברך‬ ‫צריכים להיות משוחררים, כדי שנמתח אותם.‬
‫כפות רגליים רפויות, נוטות כלפי מעלה.‬
‫אם זה גורם למיתרי הברכיים‬ ‫שלך לצרוח ואתה כזה, "כואב לי, כלבה…"‬
‫ניקח את הבלוק הזה.‬
‫מורה ליוגה אמר לי פעם,‬
‫"תראה לי בחדר היכן הבעיה נמצאת",‬
‫ואני אמרתי…‬
‫"תראה, היא לא בחדר הזה.‬
‫"זאת בעיה שאני צריך להסביר לך."‬
‫וזו הייתה דרכו לומר שלמעשה,‬ ‫הרבה מהבעיות שאנחנו נתקלים בהן‬
‫נמצאות בראש שלנו,‬
‫ואנחנו צריכים לצאת מהראש שלנו‬
‫ולהיכנס לגופנו באמצעות הנשימה.‬
‫"אבל מה עם בית הספר? לא, אני שואף.‬
‫"אני תוהה מה אוכל‬ ‫לארוחת הערב. לא, אני נושף."‬
‫שים את כף רגלך הימנית על ברכך השמאלית.‬
‫כן. אני צודק? אתה מרגיש את זה שם?‬
‫הדרך שבה אנו מתחברים לעצמנו על המזרן‬
‫היא הדרך שבה אנו‬ ‫מתחברים לעצמנו מחוץ למזרן.‬
‫זאת דרך נהדרת בשבילו‬
‫לתרגל שלווה, חמלה וריכוז בעצמו.‬
‫כן.‬
‫והידיעה שהוא לא ייתקל‬ ‫בשום דבר שהוא אינו יכול להתמודד איתו.‬
‫זאת יוגה, מותק.‬
‫איך אתה מרגיש?‬
‫רגוע מאוד.‬
‫משוחרר מאוד.‬
‫אבל הירכיים שלי היו מתוחות קודם‬
‫וכעת הן די נמסו להן.‬
‫אהבתי את הסיפור הזה.‬
‫טוב, אנחנו נחליף בגדים ואז נספר אותך.‬
‫קדימה.‬
‫ברוך הבא למשרדי.‬
‫תפקידי הוא להמשיך‬ ‫במסורת הדגולה של המדליקות הנצחית שלך.‬
‫אתה יודע? אתה מסתכל על השיער של טאן וחושב,‬
‫"חמוד"?‬
‫עם קצת נפח כזה?‬
‫לא.‬
‫כן, הנפח של טאן מגניב,‬
‫אבל הוא לא מתאים לי.‬
‫אני לא בטוח.‬
‫אני מעדיף שמרני.‬
‫אני גם סקרן לגבי איך שתיראה‬
‫עם קצת יותר צללית של אחר הצהריים.‬
‫מה זה?‬
‫זיפים, אתה יודע?‬
‫כזה, "יפיוף".‬
‫כן, זה מאוד… תודה. כן.‬
‫תמיד יש לי שפם וזקן תיש.‬
‫אני רוצה…‬
‫שלא יהיו לך שפם וזקן תיש.‬
‫רק השבוע.‬
‫בסדר.‬
‫טוב, אנחנו מתחילים לחתוך.‬
‫בסדר, המשחק.‬
‫נכון שאתה מתרגש?‬
‫כן, לגמרי.‬
‫יש להם מוטיבציה. הם מתרגשים.‬
‫לעלות למגרש סוף סוף…‬
‫והם גם מקווים שאנשים יבואו‬ ‫לבית הספר ויצפו במשחקים שלנו.‬
‫תן לסנטר שלך לראות את השמש, מותק.‬
‫הסנטר עם הגומה.‬
‫יש לך גומה בסנטר?‬
‫אוי, תפסיק להיות כזה לוהט.‬
‫אסור שבית הספר‬
‫יאבד את מאמן הפוטבול שלו‬ ‫כי הוא הלך להיות דוגמן!‬
‫אולי בתור עבודה לקיץ.‬
‫מישהו פוזל הצידה?‬
‫אתה מוכן לראות עד כמה אתה משגע עכשיו?‬
‫הנה דנטון החדש והמשגע.‬
‫ואו!‬
‫מעניין.‬
‫זה ממש יפה. זה אדיר.‬
‫לא חשבתי שזה ייראה כך.‬
‫אהבת?‬
‫כן. לכוכבי קולנוע בטלוויזיה‬
‫יש צללית כזאת.‬ ‫אף פעם לא חשבתי שזה ייראה ככה.‬
‫זה טוב, נכון?‬
‫אז קצת יותר נפח…‬
‫כן!‬
‫אני מרגיש שאני מסוגל לזה.‬
‫שאני יכול לגשת אל השופטים ולדבר איתם‬
‫ולהפגין עוצמה, ולבטא זאת עם הלוק הזה.‬
‫אני מעריך מאוד‬ ‫אותך ואת האופן שבו טיפלת בי,‬
‫אז אני רוצה לתת לך את שמך בשפת הסימנים.‬
‫אלוהים, תגיד לי!‬
‫אתה מוכן?‬
‫המספר חמש…‬
‫"ג'ונתן."‬
‫למה?‬
‫ראשית, אתה ידידותי מאוד.‬
‫הסיבה השנייה היא…‬
‫שהעיניים שלך קורנות. הן מאירות.‬
‫והסיבה השלישית…‬
‫אתה פשוט אתה.‬
‫ואתה לא מתנצל על כך.‬
‫שמתי לב שלעיתים קרובות,‬
‫אתה מניף את השיער שלך.‬
‫אתה מניף אותו אחורה, כן?‬
‫אז ג'יי-וי-אן.‬
‫ג'יי-וי-אן.‬
‫כן.‬
‫זה גרם לי לבכות!‬
‫- אלה החיים שלכם -‬
‫- עצבו אותם היטב -‬
‫ברוך הבא לאונ' לואיזיאנה.‬
‫אוניברסיטת המדינה.‬
‫- אוניברסיטת המדינה של לואיזיאנה -‬
‫אני ממש רוצה שתבין שכל עוד תחלום‬ ‫שהדברים יהפכו לגדולים יותר וטובים יותר,‬
‫הם אכן יהיו טובים יותר.‬
‫הבאתי אותך לאוניברסיטה‬ ‫כדי שתראה מה אפשרי בשבילך,‬
‫בשביל הילדים שלך ובשביל בית הספר.‬
‫אבל אני לא רוצה שרק אתה תראה את זה.‬
‫הזמנתי גם את הקבוצה שלך ואת שאר המאמנים.‬
‫באמת?‬
‫כן, כי רציתי שגם הם‬ ‫יראו את זה ויחוו את זה, אז…‬
‫שלום!‬
‫הייתם פעם בתוך האצטדיון‬ ‫של אוניברסיטת המדינה של לואיזיאנה?‬
‫מושלם.‬
‫אתם מוכנים להיכנס פנימה? כן?‬
‫כן?‬
‫כן!‬
‫טוב, אז בואו!‬
‫כל כך יפה לראות‬ ‫את ההתרגשות של התלמידים אלה!‬
‫עיטי…‬
‫המלחמה…‬
‫עפים.‬
‫בואו.‬
‫- ניצחון! -‬
‫ניצחון! אתם חייבים לנצח!‬
‫דנטון, אתם חייבים לנצח!‬
‫בזכות המאבק שלו, זה מה שאפשרי לתלמידיו.‬
‫תארו לעצמכם אצטדיון מלא.‬
‫כולכם. אתם מביטים לשם, למעלה.‬
‫כל האנרגייה הזאת. היציעים מלאים.‬
‫ואנחנו חשים בהתרגשות.‬ ‫-כן, בדיוק. התרגשות.‬
‫אני אוהב לראות אותך בפעולה כמאמן.‬
‫דנטון רוצה שהילדים האלה יקבלו יותר‬ ‫ואפשר לראות זאת בהתרגשות שלהם,‬
‫אבל לא ברור אם דנטון רואה זאת בעצמו.‬
‫לדעתי הוא לא רואה‬ ‫מה הוא עושה ואת ההשפעה שיש לו כבר.‬
‫בסדר. תתאמנו. אתם מוכנים לאימון?‬
‫כן.‬
‫תוביל, ג'ון.‬
‫תתקבצו!‬
‫הכול בסדר?‬
‫אני מאושר, כי אני פה‬ ‫עם הילדים והם זכו לחוויה הזאת.‬
‫אני יודע שהילדים מביאים לך המון שמחה.‬
‫הם גורמים לך אושר רב.‬
‫זה נכון, הילדים תמיד עושים לי את היום.‬
‫הם נותנים לי 100 אחוזים בכל יום,‬
‫אז אני חייב לוודא שאני‬ ‫נותן להם 100 אחוזים בחזרה ומשקיע בהם.‬
‫אתה באמת נותן 100 אחוזים,‬ ‫אבל כל הדברים שאתה עושה בבית הספר…‬
‫זה הרבה לחץ. אתה מרגיש מוצף לפעמים?‬
‫זה קשה. לא קל להישאר חזק כל הזמן.‬
‫אני לא רוצה שהם יפספסו‬ ‫הזדמנויות כאן, בבית הספר לחירשים.‬
‫אם ילכו לבתי ספר לשומעים,‬ ‫לא יהיו להם הזדמנויות כאלו,‬
‫אז אני מרגיש שבאחריותי להשקיע בהם‬
‫ולוודא שכן יהיו להם הזדמנויות כאלו.‬
‫מצבם של בתי הספר לחירשים מתדרדר.‬
‫כן.‬
‫אם המצב בבתי ספר לחירשים‬ ‫ימשיך להתדרדר, מה יקרה?‬
‫מה אם תחום הספורט ייסגר?‬
‫אם תחום הספורט ייסגר, הם יפסידו הזדמנויות.‬
‫הם לא יקבלו את אפשרות הביטוי הזאת.‬
‫וזה מגיע להם!‬
‫זה מגיע להם, נקודה.‬
‫מחוץ לקהילה שלנו לא מבינים‬
‫כמה יש לבית הספר הזה להציע.‬
‫בפרט בתחום הספורט.‬
‫אם הם יפסידו את זה,‬ ‫ארגיש שאני לא מבצע את תפקידי כראוי.‬
‫אני מבין את זה.‬
‫אני לא רוצה להיות הסיבה‬
‫לכך שהכול נסגר. לכך שמחלקת הספורט נסגרה.‬
‫אתה יודע, להיות הסיבה לכך שהם ייכשלו.‬
‫אתה מכניס את עצמך ללחץ רב. זה ברור לך?‬
‫כן.‬
‫נראה לך שבריא‬ ‫להכניס את עצמך לכל כך הרבה לחץ?‬
‫לא.‬
‫ראיתי את אבא שלי עושה המון בשבילי.‬
‫אני רוצה לוודא שאעשה כך בשבילם,‬
‫כי זה אישי מבחינתי.‬
‫אתה פוחד שאתה לא יכול‬ ‫לתת לילדים האלה מה שאבא שלך נתן לך?‬
‫אני רוצה לוודא‬ ‫שקהילת החירשים הזאת תמשיך לשגשג.‬
‫לא רק בשבילם, אלא בשביל כולם, כולל אותי.‬
‫אבל אני רק בורג במכונה.‬
‫אתה לא סומך על עצמך.‬
‫אתה סומך על עצמך?‬
‫קשה לי לראות למה אני באמת מסוגל.‬
‫הפחד מכישלון נובע‬ ‫מכך שאתה לא סומך על עצמך.‬
‫אתה לא חלק קטן. אתה הוא המכונה.‬
‫ראית כמה מאושרים הילדים שלך היו?‬
‫כן. הם מאושרים באמת.‬
‫אתה עושה בשביל הילדים האלה‬
‫מה שאבא שלך עשה בשבילך.‬
‫אתה לא חייב להרגיש שתיכשל,‬ ‫כי אתה יכול לסמוך על עצמך.‬
‫אתה יכול לסמוך על עצמך כי כבר עשית את זה.‬
‫חשבת פעם על כל הדברים שעשית‬
‫ועל כל האנשים שעזרת להם?‬
‫גרמת לילדים האלה להרגיש גדולים.‬ ‫בזכותך הם יודעים שהכול אפשרי.‬
‫ואתה לא צריך לחשוש ולפחד‬
‫מכך שבית הספר ייסגר, שזה תלוי בך,‬
‫כי הדבר היחיד שאתה שולט בו‬ ‫הוא לעשות מה שאתה עושה כבר,‬
‫והוא להראות לילדים האלה אהבה‬
‫ולהראות לשאר העולם את ההתלהבות שלך.‬
‫כן, אני מבין.‬
‫תגיד, "אני סומך על עצמי".‬
‫וכשתגיד, "אני סומך על עצמי",‬
‫זכור את כל הדברים שעשית כבר.‬
‫אתה יכול לומר לי‬ ‫"אני סומך על עצמי" בשפת הסימנים?‬
‫אני סומך על עצמי.‬
‫תמשיך לומר את זה לעצמך. אתה אבא שלך.‬
‫באמת.‬
‫כבר עשית את כל מה‬ ‫שאבא שלך עשה בשבילך ויותר מכך.‬
‫ואני צריך שתדע את זה ותשמע את זה.‬
‫כן.‬
‫אני שמח.‬
‫תודה שדיברת איתי דוגרי.‬ ‫אני מעריך מאוד את הכנות שלך.‬
‫אני שמח שפגשתי אותך וגאה בכך.‬
‫גם אני שמח שפגשתי אותך.‬
‫- אצטדיון "הטיגריסים" -‬
‫- קטן עליכם -‬
‫- הוקירו את עצמכם -‬
‫- היום הרביעי -‬
‫- "אדם שמזיז הר‬ ‫מתחיל בהזזה של אבנים קטנות." קונפוציוס -‬
‫- מפקדת חמשת המדהימים‬ ‫ניו אורלינס, לואיזיאנה -‬
‫שלום!‬
‫תראו אותך!‬
‫יפהפה.‬
‫השיער כל כך טוב.‬
‫אהבתי.‬
‫מהמם!‬
‫כן.‬
‫אני מתרגש לראות‬ ‫במה הלבשת אותו לסיור בבית הספר.‬
‫בדיוק עמדתי לומר, "זוזו הצידה, כולם".‬
‫ברצינות, עופו!‬ ‫-מה עמדת לומר?‬
‫"היית ילד רע?"‬
‫ילדים. אתם מוכנים?‬
‫כן!‬ ‫-בסדר.‬
‫דנטון? תיכנס, חומד.‬
‫כן!‬ ‫-תראו איזה חתיך.‬
‫נהדר. אהבתי.‬
‫הוא מראה לכם את הטוסיק שלו.‬
‫גם הטוסיק נהדר.‬
‫אהבתי גם את האורך של המכנסיים.‬ ‫-חמוד, נכון? ואהבתי שהוא במוקסינים.‬
‫איך אתה מרגיש בזה?‬
‫אני מרגיש מדהים!‬
‫זה עושה אותי מאושר כל כך!‬
‫אהבתי. אתה נראה מהמם.‬
‫אבל אני צריך גם שתנסה משהו נוסף.‬
‫אתם מוכנים? דנטון!‬
‫זה נראה נהדר.‬
‫נכון שזה נראה טוב?‬ ‫-כן!‬
‫העיקר אצל דנטון הוא ההחלפה.‬
‫לשנות את הדבר האחד שהוא לובש בדרך כלל‬
‫ולהפוך אותו למתוחכם יותר.‬
‫למשל, הוא חי בחולצת פולו,‬ ‫אז החלפנו אותה באחרת,‬
‫והמכנסיים האלה‬ ‫הם טיפה יותר אלגנטיים מג'ינס.‬
‫אני מרגיש שאני מאוהב בנעליים.‬
‫ואני חושב שהן מתאימות מאוד‬ ‫לרגע שבו אתה מפסיק לאמן ועובר,‬
‫בוא נאמר, לפגישה.‬
‫ממש אהבתי את זה.‬
‫אני מודע יותר לזרועות שלי.‬
‫מרשים יותר, חזק יותר, בטוח יותר.‬
‫מדהים!‬ ‫-אני זוכר שאמרת שהמרקם חשוב,‬
‫אז רציתי לוודא‬ ‫שנביא לך דברים עם תחושה נעימה.‬
‫לדעתי זו תלבושת נהדרת לסיור בבית הספר.‬
‫אתם מוכנים לסיור בבית הספר?‬ ‫-אני אשמח לסייר בבית הספר.‬
‫בואו נלך.‬ ‫-בואו נלך.‬
‫בואו נלך.‬
‫תראו את הטוסיק הזה!‬ ‫-אני נוהג.‬
‫המכונית מגיעה.‬ ‫-הנה!‬
‫בסדר.‬ ‫-אני מתרגש!‬
‫קדימה.‬ ‫-בואו נעשה את זה.‬
‫- בית הספר לחירשים של לואיזיאנה -‬
‫אתה מוכן?‬
‫ואו!‬
‫זאת סידני שלו.‬
‫אתה נראה ממש חתיך.‬ ‫-תודה.‬
‫לא רק חתיך. יפהפה.‬
‫יפהפה, נכון.‬
‫אני המום!‬
‫יש תחושה שהמקום הזה חי.‬
‫עם כל הצבע החדש,‬ ‫המקום הרבה יותר בהיר וססגוני,‬
‫וכל התלמידים המדהימים שלנו‬ ‫יכולים לראות את המזנון החדש.‬
‫אפשר לראות את רוחו‬ ‫של בית הספר מייד כשנכנסים לכאן,‬
‫עם הירוק, הלבן והצהוב,‬
‫וזה מודיע לאנשים שהם בארץ העיטים.‬
‫יש חלל מיוחד מאוד שאני רוצה להראות לך.‬
‫- קדימה, עיטי המלחמה! -‬
‫ואו!‬
‫- ברכות, המאמן מאלאס! -‬
‫זהו המשרד החדש שלך.‬
‫עדיין השתמשת בכיתה שלך כמשרד,‬
‫ואתה הבוס עכשיו.‬
‫אתה זה שזקוק למקום‬
‫שבו תוכל לנהל פגישות‬ ‫ולדבר עם תלמידים באופן פרטי,‬
‫ולכן רציתי חלל שיגיד לכולם,‬
‫"זהו רכז הספורט. זהו האדם האחראי".‬
‫ואו, זה מדהים.‬
‫אני המום.‬
‫אין לי מילים.‬
‫עכשיו אני מרגיש‬ ‫שיש לי משהו שגורם לי להרגיש‬
‫שאני כזה, אתה יודע… שאני הבוס.‬
‫שאני רכז הספורט.‬
‫כן.‬
‫רציתי להסביר לך‬ ‫את הרעיון שמאחורי ה"סלופי לא ג'ו".‬
‫אנחנו צריכים להשיג צופים למשחקי הפוטבול.‬
‫בתחילת השבוע אמרת לי שהדבר שאתה הכי אוהב‬
‫הוא ה"סלופי ג'ו" שאבא שלך הכין לך.‬
‫נכון.‬
‫זהו המתכון המדויק שקיבלתי ממנו,‬
‫והם "לא ג'ו" כי הם לא באים בלחמנייה.‬
‫טעים מאוד.‬
‫אני בהחלט מרגיש שזה המתכון של אבא שלי.‬
‫חיממת לי את הלב. תודה.‬
‫ואו!‬
‫"להגן על הקן."‬
‫אהבתי. להגן על הקן.‬
‫זה ממש חמוד.‬
‫אהבתי.‬
‫אנחנו צריכים לשחק את המשחק.‬ ‫-ואו, זה אדיר.‬
‫ציירנו עיט מלחמה חדש‬
‫שלא רק ידרבן את הילדים‬ ‫וייתן להם גאווה בבית הספר שלהם,‬
‫אלא גם יפחיד את היריבים שיבואו,‬ ‫עם הציטוט שאתה תמיד אומר לילדים,‬
‫כך שכל יריב שיגיע לכאן‬ ‫ידע שהוא נמצא בפני מאבק,‬
‫כי אתם תגנו על המקום הזה בכל ליבכם.‬
‫כן!‬
‫כן, קדימה! תעשו רעש!‬
‫נותר לנו לראות‬ ‫עוד חלל אחד: המלתחה החדשה שלכם.‬
‫אז…‬
‫עוד אחד?‬
‫אתם יודעים, חשבתי שמאחר‬ ‫שהיא לא שופצה מאז 1978,‬
‫הגיע הזמן.‬
‫ואו!‬
‫נכון? היא ממש…‬
‫ואו.‬
‫אלוהים!‬
‫בואו הנה, חבר'ה.‬
‫- להגן על הקן, קדימה, עיטי המלחמה -‬
‫באמת מגיע לכם חלל‬ ‫מודרני ומגניב, כזה שייצג אתכם.‬
‫כורסאות עיסוי!‬
‫התקנו גם מסך מגע חדש,‬ ‫שבו תוכלו להראות וליצור מהלכים.‬
‫לא חשוב, אני לא יודע מה אני עושה.‬
‫ראית את זה?‬
‫אני מקווה שעכשיו תוכלו להתגאות עוד יותר‬
‫בבית הספר שלכם, במחלקת הספורט שלכם,‬
‫והכי חשוב, במאמן שלכם.‬
‫כן!‬
‫אדיר!‬
‫דיברנו על להאמין בעצמכם,‬
‫ורציתי שאחד התלמידים‬ ‫יגיד לך מה עשית בשבילם.‬
‫בשבילי, המאמן שלי הוא…‬
‫- דארל, קפטן הקבוצה -‬
‫אני כל כך שמח שהוא המאמן שלי.‬
‫אני כל כך אוהב את המאמן שלי!‬
‫כעת תורנו לדאוג לכך שהקבוצה שלנו תצליח.‬
‫אנחנו נעבוד ביחד.‬ ‫אנחנו קבוצה. כולנו שותפים בזה.‬
‫מה שעשית, ההשפעה שגרמת לה…‬
‫לעולם אל תיכנס לפגישה‬ ‫בתחושה שאתה לא מסוגל,‬
‫שאתה לא מצליח מספיק…‬
‫אתה כבר גרמת לשינוי ותמשיך לגרום לשינויים.‬
‫אתה פשוט צריך להמשיך הלאה ולהאמין בעצמך.‬
‫כי אנו מאמינים בך.‬
‫קדימה! בואו נעשה את זה!‬
‫אני אוהב אותך.‬
‫גם אני אוהב אותך.‬
‫אני פשוט ממש…‬
‫זאת הייתה חוויה מבורכת.‬
‫אתם יודעים, הזמן שביליתי איתכם‬
‫הוא אחד הזיכרונות הכי טובים בחיי.‬
‫אתם גרמתם לי ממש להתמודד עם דברים‬
‫ולחוות דברים חדשים.‬
‫ונתתם לי את היכולת‬ ‫לנסות להשיג כל יעד שהוא.‬
‫להסתכן. זה מה שלימדתם אותי.‬
‫אתם נתתם לי את הביטחון‬ ‫שאני צריך כדי להיות רכז הספורט.‬
‫תודה רבה לכם על זה.‬
‫וגם לימדתם אותי‬ ‫הרבה דברים חשובים, כמו טיפוח עצמי.‬
‫טיפוח עצמי הוא הדבר החשוב ביותר‬ ‫למי שבאמת רוצה לחיות חיים בריאים.‬
‫אתם נתתם לי המון תובנות‬
‫על עצמי.‬
‫חיבוק קבוצתי!‬ ‫-כן, חיבוק קבוצתי!‬
‫בוא הנה!‬
‫להתראות.‬
‫אל תשכח, סמוך על עצמך.‬
‫להתראות.‬
‫- תאמינו -‬
‫אני מרגיש את זה.‬
‫- דנטון החדש -‬
‫- "חירשים יכולים לעשות‬ ‫כל מה ששומעים יכולים לעשות, -‬
‫- "חוץ מאשר לשמוע." א' קינג ג'ורדן -‬
‫- מפקדת חמשת המדהימים‬ ‫ניו אורלינס, לואיזיאנה -‬
‫פוטבול!‬
‫הבאתי "סלופי לא ג'ו"!‬
‫אהבתי!‬
‫אנחנו אוהבים "סלופי לא ג'ו"!‬
‫ככה גורמים לכולם להיכנס לחדר.‬
‫ניאון יאהב את זה.‬
‫אני לוקח נאצ'ו.‬ ‫-אני מקווה שהם ינצחו.‬
‫אנחנו מוכנים?‬ ‫-קדימה.‬
‫אני מקווה שננצח!‬
‫חמוד.‬ ‫-תראו איזה חתיך הוא!‬
‫דנטון, יש לך אורחים בחוץ. בוא.‬
‫שלום!‬
‫שלום, מאמן.‬
‫מה שלומך?‬
‫שלום, אבא!‬
‫תאמינו לי, אין מספיק אבות‬ ‫עם שיער קצר ושביל באמצע.‬
‫כן.‬ ‫-סגנון קני רוג'רס. אהבתי.‬
‫אני שמח לראות אותך.‬
‫אהבתי את אימא שלו. איזו חמודה.‬
‫הפתעה.‬
‫הפתעה!‬
‫לא היה לי מושג!‬
‫אתם רוצים להיכנס למלתחה?‬
‫תוכלו לראות את שיחת המוטיבציה.‬
‫כן.‬ ‫-בואו.‬
‫טוב, אנשים. שבו.‬
‫אני יודע שאתם חוששים.‬
‫אבל אם תתגברו על חששותיכם,‬
‫תנסקו לגבהים.‬
‫אז אני שואל אתכם,‬
‫האם תוכלו להתגבר ולנסוק?‬
‫מי אתם?‬ ‫-עיטי המלחמה!‬
‫ספורט!‬ ‫-הוא יודע איך להמריץ אותם.‬
‫נכון.‬ ‫-כן.‬
‫דנטון רוצה להיות כמו אביו ולהשפיע כמוהו,‬
‫והוא גם עושה זאת לעיני אביו.‬ ‫זהו רגע יפהפה של סגירת מעגל.‬
‫- עיטי המלחמה של לואיזיאנה -‬
‫כן!‬ ‫-כן!‬
‫אהבתי את המעודדות.‬ ‫-אלוהים, גם אני.‬
‫קדימה.‬
‫אתה, אתה, וייד רסיבר.‬
‫לפעמים, כשאנחנו מציבים לעצמנו‬ ‫מטרות גדולות בחיים, אנחנו קורסים,‬
‫כי אנחנו חושבים שניכשל,‬
‫אבל כל עוד אתם מנסים‬ ‫ונעים קדימה, ומאמינים בעצמכם,‬
‫לא תיכשלו.‬
‫דנטון עובר לפרק הבא בחייו‬
‫ומרגיש שיש לו את הכוח להשאיר‬ ‫את תוכנית הספורט של בית הספר פעילה‬
‫וליצור שינויים אמיתיים‬ ‫בשביל התלמידים ובשביל קהילת החירשים.‬
‫אני מקווה שהשבוע הצלחנו להזכיר לו‬
‫שהוא באמת כבר עושה‬ ‫את המרב ושעליו להעריך זאת,‬
‫כי זה מביא ביטחון עצמי.‬
‫הדבר החשוב ביותר שלמדתי במסע הזה‬
‫הוא לסמוך על עצמי.‬
‫לכו למלתחה.‬
‫אני שייך.‬
‫אני שייך לתפקיד הזה.‬
‫אחת, שתיים, שלוש! עיטי המלחמה!‬
‫אני מרגיש שהעתיד כאן,‬ ‫בבית הספר לחירשים, יהיה בידיים טובות.‬
‫שלום.‬
‫רגע של אב ובן!‬
‫כן, מלכה.‬
‫- #טיפ_מגניב -‬
‫- איך חמשת המדהימים‬ ‫מבינים את שפת הסימנים? -‬
‫אתם תוהים איך אנחנו מבינים את שפת הסימנים?‬
‫יש לנו מתורגמנים.‬
‫ולא היינו יכולים לעשות זאת בלעדיכם!‬ ‫-בואו הנה!‬
‫תודה.‬ ‫-כן, מלכה!‬
‫כן!‬
‫תרגום כתוביות: עמוס דיאמנט‬