Tidligere på You…
Vi kan bare drømme om å bli så bra som Brontë.
Kilder har identifisert offeret som Guinevere Beck.
Hvorfor ble liket funnet i hagen din?
Jeg leste hennes bok.
Jeg følte at kanskje Beck ikke skrev alt selv.
Vi tror kjæresten, Joe, drepte henne.
Vi må ta den drittsekken.
Jeg skulle ønske jeg drepte dr. Nicky.
Ville morderen ha sagt noe sånt?
Ikke la ham lure deg.
Jeg er din. Jeg vil løfte deg og sette deg i universets sentrum.
Var det en felle?
-Du får ikke Henry. -Du tar ham aldri fra meg!
Har ikke forlatt deg. Jeg lover.
-Pappa! -Vi sees snart. Jeg elsker deg.
-Lurer du meg fortsatt? -Nei.
-Elsker du meg? -Ja.
Hvem er du?
Jeg er Bronte.
Jeg har ikke noe valg. Kate må dø.
Han er ikke glad for å se oss.
Jeg har brukt hele livet på å redde kvinner som deg.
Du er ingen skinnende ridder.
Jeg traff Marienne Bellamy og hun er i live.
Høre på hva folk sier til deg?
Ikke glem hva som først fikk deg hit.
Guinevere Beck. Tror du ikke han drepte henne?
Jeg ble fortapt i ham.
Du glemte en nøkkel.
Joe…
-Si hvorfor du fikk Harrison dømt. -Åpne døren.
Brenn i helvete.
Maddie!
Alle konene dine dør i branner.
Ikke Love. Jeg forgiftet henne.
Takk.
Nadia vil gi dette til politiet.
Marienne? Kate?
Bronte, du kom for å redde meg.
Jeg burde forlate deg, rømme og aldri se meg tilbake.
Bronte Louise Flannery, vil du gifte deg med meg?
Men da blir det ingen rettferdighet, ingen svar.
Jeg er den eneste som kan stoppe deg.
Ja, Joe.
Deg.
Hva gjorde jeg for å fortjene deg?
Gjenferd fra fortiden ville jeg skulle tro at jeg ikke fortjente dette.
Men du visste de tok feil av meg.
Vakkert, hva?
Kanskje det ikke er så ille… å forlate New York.
Det er så mye skjønnhet.
Det kunne være… så lett.
Men da får verden aldri vite sannheten om deg.
Og jeg får ikke svarene jeg trenger.
Hvordan kunne jeg elske deg, når jeg vet hva jeg visste?
Hva gjorde du med Beck?
Og det største spørsmålet…
Er det ikke vakkert?
Hvordan gir jeg deg slutten du fortjener?
Hva er i veien?
Vent, GPS-feil. Tror jeg så et kart i bagasjerommet.
Blekk og papir, redder liv siden uminnelige tider.
Den lyse tonen din er et dårlig dekke. Så klart du er redd.
Og jeg har ikke sagt det verste ennå.
Hei.
Jeg tåler sannheten.
Jeg tror ikke vi ble fulgt, men det er bare et tidsspørsmål.
Kate… lurte meg. Hun sendte noe fellende til politiet.
Hvor fellende?
Noe jeg vil slite med å benekte.
Det ga mening der og da, men politiet vil ha spørsmål.
Jobben deres. Er ikke bekymret.
Det blir en lang og kaotisk rettssak.
Vi overlever,
men hvorfor ikke ligge lavt til ting roer seg?
I Canada?
Det er dit vi er på vei, hva? Over grensen?
Jeg blåser i hvor vi drar,
så lenge jeg er med deg og vi er sammen.
Tilbaketrukket.
I et moseslott. Jeg vet jeg ber om mye.
Men har vi hverandre, har vi håp.
Stoler du på meg?
Jeg er da her, ikke sant?
Jeg vil bare ha deg.
Og jeg…
Jeg har bare deg.
Om bare det ikke var sant.
Du har blitt hele mitt liv.
Må ta en telefon, i tilfelle vi mister dekningen.
Her. Kan du sjekke dette?
Men kanskje det er slik jeg overlever.
Gjemme løgnene mine bak noe dypere.
Justicar!
Will, det er meg.
Jeg vet det. Hei, kompis.
Står til?
Begynner å føle meg som en tjenesteautomat.
Først var det båtulykken for den grusomme svigerinnen din.
Så avlyser du den falske ulykken. Nå er det pass.
Ja, jeg er en dårlig venn. Beklager.
Jeg bare tuller. Jeg jobber med passene nå.
Men det vil ta litt tid.
Så bare fortsett mot grensen.
Ok. Hva med… det andre?
Vanskeligere. Jobber med saken.
Hvordan vet du at Henry ikke blir overvåket?
Vet ikke det, men jeg må ta sjansen. Han er sønnen min.
Skjønner. Gi meg litt tid.
Takk, Will.
Håp når jeg trenger det mest. Kan ikke dra før jeg snakker med Henry.
Må si at jeg ikke forlater ham, uansett hva han hører.
Jeg kommer tilbake.
Videre?
Videre.
Til damene.
Så kynisk.
Men jeg har aldri vært mer i målgruppen.
POLITI
Svarte.
Det var ingen etterlysning på radioen,
men iblant henger pressen etter.
De kjenner nok ansiktet mitt.
Kjenner de ditt?
Svarte.
Her.
Takk.
Hei. Trenger du hjelp?
Gjør jeg?
Alt kan ta slutt nå.
Hva mener du? Det går bra.
Men peker jeg på deg, stikker du.
Jeg får ingen svar, og ingen får vite hva du faktisk er.
Øynene mine er visst større enn armene mine.
Hvor skal du?
Glamping med jentene?
Ja, glamping med jentene.
Vær forsiktig der ute. Mange rovdyr.
Bjørner.
Akkurat. Skjønner, takk.
Umulig.
KJÆRLIGHETENS MØRKE ANSIKT HISTORIER OG DIKT
Kanskje jeg vet hvordan jeg kan få svarene jeg trenger.
Går det bra?
Ja, han gjenkjente meg ikke.
Du skjelver.
Adrenalin.
Du gjør meg avhengig av disse Bonnie og Clyde-greiene.
Du forbløffer meg mer for hver dag.
Hva er det du…
Trodde vi sa nødvendigheter?
Dette er naturens perfekte mat.
Hei. Ingen vei tilbake.
Kjør, kjerring.
Lukter furu.
Det er trærne. Åpne øynene.
Svarte.
Det er vårt. I noen dager.
Ingen kameraer eller alarmer på bildene,
og du kan se på nettet at ingen har leid det.
Bor vi her ulovlig?
Vi blir ikke lenge.
Se det som en forsmak på slottet vårt.
Det er avsides. Selvforsynt.
Bare legg til mosen.
Bli der, jeg kommer snart.
Lås alltid vinduene.
Hadde du fulgt ditt eget råd, ville vi aldri ha møttes.
Det er nydelig.
Jeg henter sakene.
Svarte. Du følte det.
Vent.
Unnskyld. Dorito-ånde.
Det er perfekt.
Du er perfekt.
-Da henter jeg tannbørsten din. -Ja.
Selvsagt vil han det.
Et kyss avslørte meg nesten.
Det betyr at dette tar slutt i kveld.
Det vil ta en stund. Jeg fikser det. Du kan gå og skrive.
Ok.
Bare en sosiopat kan skrive under så mye press.
Men bra.
Gir meg tid til å finne ut hvordan dette vil gå.
Forhåpentligvis uten å havne på bunnen av innsjøen.
Hei, Will.
Gode nyheter. Jeg har en fyr med pass
som kan møte deg i Chippewa Bay i morgen.
Derfra er det bare en kort båttur over grensen.
Kan ikke takke deg nok.
Du betalte jo for huset mitt.
Angående Henry.
Fant ut hvilken server han spiller på,
så når han spiller neste gang, kan jeg koble dere.
Men jeg lover ingenting.
Vet det er usannsynlig,
men stress, traumer, han trenger en retreat. Bøker, forhåpentligvis. Spill.
Takk, Will. Navnene på passene.
Som anmodet… Ezra og Ella.
Du er best.
Ezra og Ella er udødelige protagonister, livsetterlignende fiksjon.
Det er nesten for bra.
Hva er denne bølgen av overtro?
De er i hodet mitt.
Alle de kvinnene.
Tærer på optimismen min, sier det ikke blir en lykkelig slutt.
Men du byttet hele identiteten din, for meg.
Hvorfor tvile på at du vil det igjen?
Er det greit?
Det er forbanna irriterende at du er så flink til å lage mat.
Lærte det nok fra din første døde kone.
Gikk skrivingen bra?
Stillheten er fin.
Hva med boken din? Har du en backup et sted?
Bare én kopi, maskinskrevet, ødelagt av flammer.
Sånn går det når jeg skriver på en så pretensiøs måte.
Det er greit, jeg skriver det på nytt. Når vi er trygge.
Har du tenkt på hvordan det ender?
Ezra gjør Ella til en vampyr.
De reiser verden rundt sammen.
For alltid?
Det er poenget med udødelighet, ja.
Er det dårlig? Si det.
Det er bare…
Synes du det er det protagonisten din fortjener?
Hva mener du?
Vanligvis er det vel et slags oppgjør?
Er det ikke nok at jeg mister sønnen min, hjemmet mitt og Mooney's?
La oss slutte å late som.
Greit.
Udødelighet finnes ikke. Så jeg er bekymret for deg.
Og for meg.
Jeg har en plan.
Planer svikter.
Og drømmer dør, så…
Så… vær ærlig med meg. Overlever jeg?
I historien din?
Om du…
Selvfølgelig, Bronte. Hva…
Din lykke og sikkerhet er det viktigste for meg.
Ja, jeg…
For alltid er barnslig.
Det er et ønske.
Jeg er…
Jeg er lei for det.
Jeg ber deg om så mye.
Om jeg virker redd,
er det fordi jeg er det.
Det er jeg også.
Du satser så mye på meg.
Jeg lovet deg verden,
men jeg må minne deg på at alt vi trenger er oss.
Kan jeg gi deg en smak av fremtiden vår i kveld?
La meg gjøre det.
Her ute eksisterer bare du.
Reis deg.
-Hva? -Stol på meg.
Den velter.
Jeg fikser det. Se.
Hvor skal du?
Hvorfor er jeg her oppe?
Så jeg kan se deg på denne måten.
Jeg sa jeg ville sette deg i universets sentrum.
Hva feiler det meg når jeg vet hvem du er
og en del av meg føler meg så bra?
Men hvem elsker vel ikke å bli elsket?
Mer enn rettferdighet og virkelighet, kjærligheten er sterkere.
Du bruker det som et våpen.
Følte Beck seg så bra før du drepte henne?
For med deg har kjærligheten sin pris.
Det var hit alt var på vei. Full romantikk.
Si at du ønsker dette.
Følg meg.
Hei.
Hva pokker?
Si hvordan du drepte Guinevere Beck.
Si det!
Legg fra deg pistolen. Hva er det du gjør?
Det jeg burde ha gjort i begynnelsen.
Noen lurte deg.
Nei, noen hjalp meg. Gå tilbake.
Marienne?
Nadia?
Og Kate?
Som du prøvde å forgifte meg mot. Overbeviste meg om at hun var gal.
Hun prøvde faktisk å få meg fengslet og drept.
Du er for smart til å bli manipulert på denne måten.
Nei.
Jeg er ikke det og det er greit, for endelig ser jeg meg selv klart.
Du må svare på spørsmålet som drev meg til deg. Ok?
Jeg må ha sannheten.
En del av meg visste at du ikke trodde løgnen min om Beck.
Guinevere Beck.
Den ene
jeg ikke unnslipper.
Jeg vet du drepte henne. Men…
Hvordan gjorde du det?
Det vil du ikke vite.
Jo! Si det.
Du fullførte Becks bok etter du drepte henne, ikke sant?
Ja.
Jeg gjenkjente den klønete skrivingen din før jeg traff deg.
Det var ikke nok å ta livet hennes. Du måtte ta stemmen hennes også?
Du tok det som var hennes.
Fjern hvert eneste ord du la til.
Og så?
Oppdrag utført?
Er det dette du planla for tre år siden? Slutt.
Dette handler ikke om Beck.
Du har slettet meg siden den første dagen vi møttes.
Bit for bit, min intuisjon, mitt kompass, meg selv.
Det minste jeg kan gjøre… er å slette deg.
-Gjør det! -Ok.
Jeg satte sammen Becks manus, men det var hennes.
Jeg la til litt, gjorde det mer sammenhengende.
Det var en unnskyldning. En kjærlighetshandling.
Fortsett.
Jeg er ikke naiv nok til å tro jeg kan overbevise deg,
men du kunne ha gjort det slutt allerede.
Men gjorde det ikke.
Universet førte oss sammen hit, alene.
Kall meg en tosk, men i episke romanser
er det vanlig å gjenforenes etter bekjennelser i skuddsiktet.
"Var det ikke dette du ville?
Å bli elsket?
At han skulle krone deg?" Det er Bluebeard.
Hun skrev dette i buret.
Det er grovt, men hun var inne på noe. Det resonnerte.
Ja, så hun kan takke deg.
Aner du hvor skrudd du høres ut?
Jeg sa ikke det, men tror jeg vet hvorfor du er redd for at det er sant.
Jeg er ikke interessert i hva du tror.
Det er en løgn.
Hvis du har bestemt deg, hvorfor komme helt hit?
Hvorfor risikere så mye ved å være her alene med meg?
-Du kunne latt meg dø i brannen. -Slutt å snakke.
Kom og stopp munnen min.
En del av deg trenger meg fortsatt.
Du var fortapt før vi møttes.
Det har du og Beck til felles.
Derfor likte du arbeidet hennes.
Det er en dyp frykt
for å ikke være noen.
Du var redd for meg. Jeg kan se det.
Men nå er du mer redd for å være borte fra meg,
for når jeg er borte,
vil ingen elske deg som meg.
Noensinne.
Du var fiksert på meg
fordi du ikke taklet å være Louise Flannery lenger.
Så du lurte meg om og om igjen.
Og hva gjorde jeg? Jeg omfavnet deg likevel.
Hele deg.
Og gjør det fortsatt.
Slutt.
Bronte.
Jeg tror jeg elsker deg mer enn du elsker deg selv.
Hei!
Det er Henry. Det kan være sønnen min.
Kødder du?
Min eneste sjanse. Dette handler ikke om meg.
Han er ung og følsom. Han mister begge foreldrene.
Uansett hva som skjer,
må han vite at han ikke gjorde noe galt.
-Høyttaler. -Takk.
Hallo?
Hei, Joe. Henry er på nettet.
-Passer det nå? -Ja. Få ham på.
Vent noen sekunder, så kan du snakke.
Hallo? Henry?
Henry, er du der?
Pappa?
Hei, kompis.
Hei, ja.
Det er meg. Hvordan går det? Hvor er du?
Hjemme med onkel Teddy.
Det er flott.
Jeg savner deg så.
Skulle ønske jeg kunne gi deg en klem.
Jeg vil bare si at jeg er glad i deg.
Jeg har noe jeg må finne ut av.
Jeg måtte dra noen dager, så…
Kan du høre meg? Henry? Er du der?
Hva gjorde du med mamma?
Hva?
Ingenting, kompis.
Det sa ikke onkel Teddy.
Teddy er nok bare forvirret. Hva sa han?
Hører du meg, Henry?
Husker du da du sa at det ikke var monstre på rommet mitt?
Ja, selvsagt. Du var så redd.
Du løy.
Hva er det du sier?
Det var deg.
Du er monsteret.
Henry, er du der?
Han var alltid veslevoksen.
Vet du…
Moren hans sa dette ville skje. Hennes siste ord.
"Han får vite hva du er."
Jeg elsker ham så.
Kanskje han fortjener…
…bedre enn meg.
Hvorfor? Hvordan? Hvordan ble jeg denne personen?
Jeg prøver å elske. Det rakner hver gang!
Det er sønnen min.
Det er meg.
Jeg er uelskelig.
Fortjener jeg dette?
Jeg vet ikke.
Jeg vet ikke hva du fortjener.
Det er kanskje ikke opp til meg, men dette…
Dette er forvridd.
Du er ikke offeret.
Jeg ringer politiet. Dette er over. Det må det være.
Hvorfor tror du det vil bli annerledes nå?
Jeg drepte vennen din, og her er jeg.
Ja. Her er du.
På rømmen. Redd.
Vet du hvorfor det blir annerledes?
Fordi jeg vendte meg mot deg.
Og om jeg kan våkne, kan verden det også.
Jeg led av selvbedrag.
Gi meg telefonen.
Trodde så veldig på kjærligheten.
På universet.
På… henne.
Forbanna Bronte.
Nei.
Svarte.
Ok.
Svarte. Kom igjen.
Nei.
Svarte.
Nei, kom igjen.
Svarte!
Nødsentralen, hva gjelder det?
Da jeg ødela ankelen din,
var det for å ha deg i nærheten så vi kunne snakke.
Jeg trodde ikke det en dag ville hjelpe meg å drepe deg.
Selvfølgelig var det deg.
Det ville alltid ende slik, hva?
Nei, det måtte ikke det!
Men du er utakknemlig! Du er trassig!
Jeg gjorde deg spesiell,
og du er for egoistisk til å vite hvor bra du hadde det!
Der har du det, Joe.
Det er den ekte deg.
Din patetiske misogyn.
Vil du vite hvordan jeg drepte Beck?
Jeg skal vise deg.
Nei.
Hva pokker?
Farvel, Bronte.
Kjøretøyet er bekreftet.
Jeg gjentar: Kjøretøyet er bekreftet.
One Adam Six. Oppfattet.
Gi meg status på mobilen. Er den funnet?
One Adam Six.
Oppfattet. Vi har funnet mobilen.
Huset er tomt. Jeg gjentar: Huset er tomt.
Ja, fortsett fremover.
Ja, sir.
Avsperr området. Vær nøye.
Vi må være nøye!
Det er over, Joe.
Vær så snill, de kommer.
Drep meg.
Det ville du vel elsket, hva? Glem det.
Jeg fortjener det.
Du vet du kan gjøre det!
Vær så snill.
Du er mer lik meg enn du vil innrømme. Kom igjen.
For alle livene jeg har tatt, og du,
du får være den som dreper meg.
Det er slik historien vår ender.
Jeg heter Louise.
Nei, jeg er ferdig, Joe.
Jeg har spurt meg selv om og om igjen: "Hvorfor?"
Og endelig ser jeg det klart.
Fantasien om en mann som deg
er hvordan vi takler virkeligheten av en mann som deg.
-Drep meg, vær så snill. -Nei.
Drep meg! Vær så snill!
Nei, du vil tilbringe resten av livet alene.
Det kan jeg ikke.
Det er skummelt for deg, hva?
En rettssak, en jury og åstedsbildene.
Ansiktene og kroppene til sønnene og døtrene du drepte.
Alle vil se deg, Joe, og du vil måtte se deg selv.
Skudd avfyrt.
Til slutt ble Joe Goldberg tvunget til å se hele seg selv.
Rettssaken var kaotisk,
bevisene grusomme og sannheten ubestridelig.
Men jeg mistenker at offentligheten vendte ham ryggen
fordi jeg gjorde ham til en vandrende pikk-vits.
#JOEGOLDBERG PÅ VEI TIL FENGSEL
FORTJENER INGEN PIKK
EN HJORT FANT JOES PIKK
HAN VAR EN 10-ER, NÅ ER HAN 2… CM
Etter dommen for drapene på Love Quinn og Guinevere Beck
økte antall anklager som førte til flere dommer.
Én ting er klart: Joe Goldberg er aldri mer fri.
Benjamin "Benji" Ashby III,
overlagt drap, livstid uten prøvetid.
Peach Salinger, overlagt drap, livstid uten prøvetid.
Ikke glem dr. Nicky, dom annullert.
Vi gjorde det ikke alene.
Louise, Joes overlevende, alle Internett-detektivene.
Vi er ikke ferdige.
Ikke for å sjokkere, men det er andre som Joe der ute.
Fortell mer.
Da Joe var borte, måtte vi alle fordøye hans innvirkning på oss.
Nadia Fareedi fortsatte å skrive.
Og å undervise.
Bruker evnene sine til å hjelpe andre kvinner med traumer.
Siktelsene mot Harrison Jacobs
for drapet på kona Reagan ble droppet.
Himboen var i fengsel i 48 timer
og kom ut med en fengselstatovering.
Maddie Lockwood ble tiltalt for brannstiftelse og drapet på søsteren.
Grunnet omstendighetene slapp hun å sone.
Hun ble sendt på rehab for pillemisbruk,
ga søsteren en vikingbegravelse til to millioner i Long Island Sound.
Og nå venter hun… tvillinger.
Etter å ha overlevd det The Post kalte Bronte's Inferno,
ble Kate Lockwood gjenfødt.
Hun bærer sine arr som et emblem. Ikke med stolthet.
Straff.
Hva feirer vi denne gangen?
For rundt en time siden
ble Lockwood Corporation 100 % ideell.
Din kødd.
-Pappa snur seg i graven. -Greit.
Jeg vil utbringe en skål.
For Teddy.
For å være nøyaktig den du er.
-Skål. -Skål.
Iblant gjør man verden til et bedre sted ved å gi fra seg sin del av den.
Kate forlot C-suiten og vendte tilbake til sin første kjærlighet,
kunst,
som forkjemper for en kunstner som har en spesiell plass i hennes hjerte.
Med Joe i fengsel var ikke Marienne lenger redd for eksponering.
Verden ser hennes talent, elsker henne.
Ler du av måten jeg sier rakkerunge på?
-Nei. -Det ser ut som du ler.
En dag vil Henry Goldberg be noen om å elske ham.
Å stole på at det er trygt.
Ikke fordi han har sin fars blod.
Han må bare velge hva slags mann han vil være.
Det tok ikke lang tid å fjerne Joes "bidrag"
fra Becks bok.
Og den nye utgaven er mer populær…
NY UTGAVE
…mer rost, mer skarp, mer ufullkommen.
Mer Beck.
Men som så mange andre får hun fortsatt ikke sjansen til
å leve livet sitt slik hun ville.
Joe stjal det fra dem.
Til ære for dem lever vi så godt vi kan.
Joe tok feil av meg.
Livet mitt handler ikke om før og etter ham.
Han krymper for hver dag.
Til slutt blir han bare en drittsekk jeg datet.
Jeg aner fortsatt ikke hvem jeg vil være. Men jeg gleder meg til å finne det ut.
Så… til slutt…
…er straffen min enda verre enn jeg forestilte meg.
Ensomheten. Kjære vene.
Ensomheten.
Ikke noe håp om å bli holdt.
Å vite at det er for alltid.
Det er urettferdig.
Klandre meg for alt.
Er vi ikke bare produkter av omgivelsene våre?
Sårede folk sårer folk.
Jeg hadde ikke en sjanse.
Goldberg.
Ja.
Nok en fan.
Hvorfor er jeg i et bur når alle disse galningene skriver til meg
om alle de syke tingene de vil jeg skal gjøre med dem?
KJÆRE JOE
JEG TROR DEG
Kanskje vi har et problem som samfunn.
LA DEG GJØRE DEG
JEG TROR HVA SOM HELST
STRAFF MEG SLEM JENTE
KONTROLLER MEG
Kanskje vi bør fikse det ødelagte.
KNULL MEG
I BURET DITT
Kanskje jeg ikke er problemet.
Kanskje…
…det er deg.
Tekst: Benjamin Sveen