Välkommen till affären! Är du en flitig bäver?
Nej, jag är ingen flitig bäver.
REP
Är du en stambäver? Gå med i vår bonusklubb!
Sätt tänderna i våra fördämt bra erbjudanden.
Och glöm inte - behöver du hjälp, fråga en bäver.
- Hejsan... Kan jag hjälpa till här, sir? - Tror du inte jag vet hur man skär rep?
Jodå, men den saken brukar vi sköta.
Tror du att jag tänker skära mig, blöda ner golvet och stämma er?
Nej.
I så fall behöver jag inte din hjälp.
Ha en strålande dag.
Idiot.
Har ni hittat allt ni sökte?
- Ja. - Så bra.
Då ska vi se...
Det blir 3,47.
Du tog betalt för sex fot rep.
Ja, det kostar 99 cent per yard.
Jag tog inte två yard. Jag tog fem fot.
Vi tar inte betalt per fot, utan per yard.
99 cent per yard är 33 cent per fot. Fem fot blir 1,65. Du tog 1,98.
Ni är bra på matte.
Jag vet, men jag kan inte mata in er variant i datorn.
Vad är det för skitdator som inte kan räkna?
- Får jag tala med föreståndaren? - Han är på lunch.
Lunch... Det är visst allt folk tänker på. Finns det nån annan som bestämmer?
- Biträdande föreståndaren? - Ja, gärna det.
Taylor?
Taylor till kassan.
Hallojsan!
Är det biträdande föreståndaren? Hur gammal är hon? - Har inte du gympa nu?
Ursäkta...?
Jag har lite växel, jag betalar de där 33 centen.
Jag vill inte ha dina 33 cent, och det handlar inte om 33 cent.
Det handlar om att jag tog fem fot rep eftersom jag ville ha fem fot -
- och därför inte borde behöva betala för sex fot.
Ville ni ha en fot till?
Inte nu igen...
Men hur svårt kan det vara?
OM DU INTE BOR HÄR, SLÄNG ALDRIG NÅNSIN NÅT I SOPKÄRLEN!
Och cyklar ska stå här...
Hallå!
Det där är min.
- Den ska stå i cykelstället. - Jag var bara borta i en halv minut.
Nästa gång låser jag in den bland hittegodset.
Jävla surgubbe.
Herregud.
P-TILLSTÅND
Hänger inte på spegeln...
Hej, Otto!
Hej!
DYE & MERIKA FASTIGHETSUTVECKLING
Du låter inte din råtta pissa utanför mig igen.
Strunta i surgubben, Prince. Han vet inte vem som gjort det.
En av er var det.
Och säg åt ditt mähä till kille att sluta stretcha skrevet bland folk!
Han ser ju ut som en fjortonårig rumänsk gymnast...
Iväg med dig.
Schas!
Där har vi honom!
Vad är det här?
Ja, en avtackningstårta. Kalla det vad du vill.
"Ha så roligt."
Ha så roligt...med vad?
Ja, med resten av livet. Vi ville liksom...
- Fira? - Ja. Eller nej! Ge dig en fin avtackning.
"Fin"...
Kom igen, Otto. Det var ju du som ville sluta.
Med ett saftigt avgångsvederlag...
Ni plockade bort mig från golvet. Tvingade mig jobba deltid.
Ni gjorde Terry, som jag lärde upp, till min chef.
Terry, som knappt vet vilket år det är utan sin mobil.
Så ja, jag tog avgångsvederlaget.
Beklagar att du ser det så. Alla fick anpassa sig efter fusionen.
Men du har varit en sån tillgång för firman, så...
- Det har du. Vår klippa. - Vi kommer att sakna dina scheman.
Skål för Otto.
För Otto!
Jaha, Otto... Vill du ha en bit av ditt ansikte?
Nån som är sugen?
ENDAST FORDON MED TILLSTÅND
Titta bara...
Hallå där!
Man får inte åka här utan tillstånd.
Jag lämnade bara ett paket.
Men det står inget om paket. Det står "tillstånd", vilket du saknar.
Det här är ingen genomfartsgata.
Ha en bra dag.
Varje gång du kommer är det en boende som inte kan parkera framför sitt hem!
De andra med vita lastbilar gör aldrig så här.
Varför är det alltid ni bruna?
Och då menar jag inte rasmässigt!
Hallå?
- Hejsan. Ursäkta, hör ni mig? - Ja.
- Det är Susan. - Vilken Susan?
Och jag har goda nyheter om er sjukförsäkring.
Nähä, du! Robot, robot, robot!
Vem vänder jag mig till för att koppla ur det här numret?
Abonnemang.
Kopplar du, eller trycker jag på en siffra?
Jag har lyssnat på pausmusik i sju minuter.
- Beklagar det. - Jag vill stänga av elen i huset.
- Ska ni flytta? - Nej, jag säger upp abonnemanget.
A-N-D-E-R-S-O-N. Och varför kan ni inte återbetala för de sex dagarna?
O-T-T-O. Jaså, det är en policy.
Min policy är att om jag betalar för gas sex dagar, använder jag gas i sex dagar.
Då säger vi så.
Idioter...
Okej, stopp.
Backa. Och tänk på döda vinkeln.
Nej, nej, nej...
Okej, kom nu.
Skit också...
- Vad fan sysslar han med? - Det är precis vad jag undrar!
Du får inte köra här.
Ser det ut som att jag kör?
- På den här gatan behöver man tillstånd. - Men vi har parkeringstillstånd. Titta.
Varför har du det i fickan?
För att jag är föraren.
Vi ska hyra bostad här. Nummer 206.
Ni får ändå inte ställa släpet precis framför dörren.
- Jag skulle bara fickparkera. - I vilken ficka då?
Ja, det gick väl inte så bra.
Jag försöker igen.
Herregud.
Bra, bra.
Fortsätt backa.
- Lite till. - Jag klarar det här.
Andra hållet, men först det här hållet.
Lugn och fin...
Nej, nej...
Nej, nej! Stanna!
- Stanna! Ut ur bilen. - Jag beklagar.
Hur har du tagit dig så långt i livet utan att kunna backa med släp?
En trebent hund med starr hade gjort det bättre.
- Automatväxlad, förstås. Nycklarna, tack. - De ligger i mugghållaren.
- Det är nyckelfri tändning. - Det visste jag väl.
- Vad är det som låter? - Det är backsensorn.
Släpet är för nära bilen, det är därför det piper. Men...
Jaha.
Hej.
- Vad heter du? - Otto.
Oddo?
Otto. O-T-T-O.
Jag heter Abbie, O-T-T-O.
Och jag heter Luna.
Trevligt att träffas.
Han fixade det direkt.
- Perfecto! - Tack så mycket.
Om man behöver en sensor för att backa, borde man inte få köra.
Man borde inte ens få använda radio.
Och tillståndet ska hänga på backspegeln!
- Okej, okej. Tack så mycket. - Tack, sir. Det var...snyggt gjort.
Idiot...
Så där.
MÄSTAREN OCH MARGARITA
Hur mycket plats finns kvar i bokhyllan?
Tre hyllor.
- Hur många boklådor har du kvar? - Sju, åtta.
"Då bygger jag en bokhylla till åt dig."
Hejsan.
Otto var det, va?
"Otto."
Det var ju det jag sa.
Det spelar ingen roll. Otto. O-T-T-O.
Otto...
Aha, det är likadant framlänges som baklänges!
Han heter Otto, Mari. Inget namn man hör så ofta.
Det gör jag.
Om vi stör kan vi komma tillbaka senare.
Vad var det ni ville?
- Jag tog med lite mat. - Varför då?
- För att du såg hungrig ut. - Det är därför vi passar ihop.
Hon älskar att laga mat, och jag älskar att äta.
Hur som helst, vi ville bara presentera oss ordentligt.
Vi kommer ju att bli grannar och så.
- Så... - Okej, hejdå.
Jag heter Marisol.
Och jag heter Tommy.
Otto.
Är du alltid lika butter?
Jag är inte butter.
- Lite butter är du allt. Un poquito. - Inte alls.
Inte? Okej, då säger vi så. Du är inte butter.
Varje ord du säger är som en gosig kram. Verkligen.
- Hoppas det smakar. - Vad är det?
Men ta det lugnt med salsan. Det är pollo con mole. Det är jättegott.
En mexikansk rätt. Jag är från Mexiko.
Eller jag föddes i El Salvador, som min pappa kommer från.
Men mamma är mexikanska, så vi flyttade till Mexiko, och sen...
- Och du? - Jag är IT-konsult.
Jag är från Anaheim.
- Från Anaheim. - Just det.
El Paso.
Nu har jag lite att stå i.
Ursäkta, mr Otto. Ni har ingen insektsnyckel jag kan få låna?
- Insexnyckel, menar du. - Nej, insektsnyckel.
- Insexnyckel heter det! - Ja, eller hur!
Det heter insexnyckel. Hela förmiddan har han sagt likadant!
- Alla jag känner säger insektsnyckel. - Alla du känner har fel.
- Ska vi googla? - Gör det! Kolla Wikipedia.
- Ge mig din mobil, då. - Använd din egen.
Vet du vilken storlek du behöver?
Bara den vanliga.
Ta hela satsen.
Tack!
Vi går nu, du har ju lite att stå i.
Och vad vill du, då?
Vilken skönhet va, min gosse?
Där har du motorn på en Cheva. Pålitlig. Sånt finns det för lite av i världen.
Pappa, det här är Otto.
Nu räcker det, älskling.
TVÅ BUKETTER - 8 DOLLAR
Två för åtta?
Jag kör över mig själv med bilen nästa gång...
Jag hittade såna där blommor du gillar. Rosa.
Det var extrapris. Två för åtta dollar.
Förlåt att jag inte kom med dem förrän nu.
Jag blev distraherad. Av några nya grannar.
Karln är en träskalle.
Han trodde att det heter insektsnyckel.
Hyresgäster, givetvis.
Utan äkta engagemang.
Visst, visst, de kanske inte har råd att köpa än.
Men vad gör de när de där satans fastighetsutvecklarna river huset -
- och smäller upp fler fuskbyggen?
För så kommer det att bli.
De är redan där och struntar i bommarna och kör sönder gräset.
"Dye & Merika."
Vilken idiot kom på det namnet på ett fastighetsbolag?
Det låter som "dying America".
Men för all del, Amerika är döende.
Man kan inte ens köpa hyfsade krokar längre.
Eller rep per fot.
Ingenting funkar utan dig.
Nästa.
Jag misstänker hypertrofisk kardiomyopati.
- Det är en förtjockning av... - Jag vet.
Pappa hade det.
Du får sannolikt ett långt liv ändå.
Men din militära bana tar slut här.
Nästa.
- En tur och retur till Pittsburgh. - Det blir 1,10.
Ni tappade er bok!
Fröken, ni tappade er bok!
Är det där min?
Ja. Jag såg att ni tappade den, så...
MÄSTAREN OCH MARGARITA
Tack så mycket! Jag har läst halva, tänk att missa slutet!
Här. Slå dig ner.
Jag heter Sonya.
Jag heter Otto. Döpt efter min far.
Jag är faktiskt på väg till min pappa. Jag åker varje torsdag.
Tar du ofta det här tåget?
Nej, jag behövde åka in till stan för mönstringen.
Herregud...
Vad hemskt att inte veta vad som väntar där borta.
När åker du?
Jag ska inte...
Inte än på ett tag.
Biljetterna...
Ni är tyvärr på fel tåg. Den här gäller trafik österut.
Jag måste ha...
Jag går av på nästa station.
- Vad kostar det? - 1,75.
En, då.
Här. Jag har några mynt.
Tack.
Varsågod. Ha en bra dag.
En 25-centare över.
Den är från 1964. Av rent silver.
Behåll den, då. Det är en lyckoslant.
Ja, det är det.
TACK. MATEN VAR INTRESSANT.
Hej, Otto! Lite i senaste laget för morgonrundan, väl?
Nej.
Borde du inte vara på jobbet, då?
Nej.
Schyst. Vill du komma över på lunch, då?
"Lunch"...
- Ja. - Nähä, du...
Det blir fläskfilé, om du ändrar dig.
Nej, nej, nej...
Hallå där!
Det var du!
Det här är en privat gata, och bommarna är till för att minska trafiken -
- och inte för att bildrullar ska köra sönder gräset på sidan om.
Visst. Jag kommer från Dye & Merika.
Markskötaren får titta på gräsmattan.
Den blir som ny. Ha det så bra nu.
Vi har reglerna av en anledning.
- Jag vet vad ni har i kikaren. - Visst, visst, mr Anderson.
Fortsätt med patrullerandet.
Kom fram, ditt lilla kräk!
Fram med dig!
Kastar du en sten till, sparkar jag din lilla råtthund över taket.
Jag kastar inte på ditt hus. Kattjäkeln rev Prince!
- Jag ska döda kräket. - Det ska du inte alls.
Det är bara en strykarkatt som nog har alla möjliga sjukdomar.
Det har säkert du med, men inte kastar jag sten på dig.
- Andy! - Va?
Hörde du vad han sa? Jag har ju sagt hur han pratar med mig.
Stick medan du kan. Jag är inte din vän.
De ska försöka få alla gamlingar till ett boende. Ju förr desto bättre!
- Hej! - Vad är det nu, då?
Jag ville ge tillbaka verktygen. Det fanns en i möbelpaketet.
Grattis.
Och jag har gjort salpores de arroz.
Den där kycklinghistorien?
Nej, salvadoranska kakor. De var pappas favoriter.
- Du kommer att älska dem. - Ja, eftersom jag har bakat dem.
Jag tänkte också fråga om du har en stege att låna ut. Fönstret går inte att öppna.
Vad ska du med en stege till?
Det är fönstret däruppe.
- Det vägrar gå upp. - Och du tänker försöka utifrån?
Just det.
- Jag hämtar jackan. - Tack.
Åh, Otto. Ursäkta att jag stör, men vi har ingen värme hemma.
- Kan du titta på det? - Försök lufta radiatorerna.
Hur gör man det?
Genom att lufta radiatorerna.
- Var inte oförskämd, Otto. - Det var jag inte.
Nå, ibland är det svårt att veta med Otto.
Ja...
Vi har förresten nyss flyttat in i 206:an.
- Marisol. - Tommy.
Välkomna! Jag heter Anita.
Min man Reuben skötte vår värme tidigare.
Men vi visste att det skulle komma en dag när han inte klarade av sysslorna längre.
Det borde Reuben kanske ha tänkt på innan han planerade sin kupp.
Det var länge sen...
- "Kupp"? - Det var ett missförstånd.
Det var en kupp!
Otto, kan du inte bara vädra Anitas element åt henne?
Nej, för man vädrar dem inte. Man luftar dem.
- Kolla rampen. Perfekt till släpet. - Släpp den!
- Släpp den! Vem sa att du fick röra den? - Ursäkta...
Iväg härifrån. Ta stegen och gå. Allihop!
Okej.
Tack!
Vad gör du här inne?
Hur kom du in?
Seså. Schas med dig!
Schas. Schas.
Släpp!
Släpp.
Om du klöser, så bits jag.
Och hör sen.
Dumma katt...
Hej, Otto!
O-T-T-O!
Otto...
Ni lånade min slang i augusti. Ge mig den, så luftar jag era radiatorer.
Kom in.
Dina nya grannar verkar vara härliga människor.
Härliga...
Du kanske får fler nya grannar inom kort.
Fastighetsbolaget säger...
...att jag och Reuben måste flytta.
Skitsnack.
- De äger inte huset, det gör ni. - Precis vad jag sa.
De har pratat med vår son Chris.
Han säger att jag inte kan ta hand om Reuben längre.
Att han behöver sättas på vårdhem.
Och att jag borde flytta till äldreboende.
Vad vet Chris om det? Han är en idiot.
De kan inte tvinga dig till nåt.
Vet han ens att vi är här?
Visst gör han det. Låt honom inte lura dig.
Han är kvar därinne.
Jag ska leta fram slangen.
Det är på väg utför med kvarteret.
Det finns inte ens nån boendeförening längre.
Ingen som tar hand om saker.
Inte som vi gjorde.
Men jag vill poängtera att jag inte har förlåtit dig.
Jag fattade bara inte att du skulle klappa ihop så fort.
Och nu...
...river de ner allt som vi slet för att bygga upp.
Jag har inte ens lämnat in, och de försöker redan sudda ut oss.
Men jag tänker inte stanna kvar för att bevittna det.
Jag ger mig av.
För gott.
Redo för lunchen?
- Jag har gjort majsstuvningen du gillar. - Man tackar.
Tack, Otto. Förlåt att det dröjde.
- Vill du stanna på lunch? - Anita har gjort fläskfilé.
Nej, jag har mycket att stå i.
Vad gör du, Reuben?
Släpp.
Vad håller du på med?
Försök putta på inifrån.
Det är högre upp än jag trodde.
Jag får faktiskt lite svindel...
Vi får visst vänta på nästa.
- Otto. Döpt efter din far. - Du kom ihåg.
- Har du varit på mönstringskontoret igen? - Nej, jag ville betala för tågbiljetten.
Vore det inte trevligare att bjuda på middag?
- Ska vi? - Ja, vi går in.
Du kommer femton minuter sent.
Jaså?
Och vad har du för intressen, då?
- "Intressen"...? - Vad brinner du för?
Maskiner. Motorer.
Jag vill veta hur saker funkar.
Hur varje komponent får bilen att gå. Det är mer komplicerat än folk tror.
Förgasaren blandar bränsle och luft -
- tändstiften tänder bränslet, som driver kolven, varpå vevstaken och drivaxeln...
- Var har du lärt dig så mycket om bilar? - Av pappa.
Det var allt vi pratade om. Han var en bra far.
Pålitlig.
Har han gått bort?
För två månader sen.
- Helt plötsligt. - Jag beklagar.
- Och din mamma? - Jag minns henne knappt.
Bara hur det kändes när hon hade försvunnit.
Varför tog du ingen huvudrätt?
Jag åt hemma.
Varför då?
Så att du skulle kunna beställa vad du ville.
Jag har ljugit för dig. Jag är ledsen för det.
Jag är inte militär, jag klarade inte fystestet.
Så jag har inget jobb, vilket jag hade räknat med. Men det har jag inte.
Och jag vet inte vad jag ska ta mig till.
Jag ska nog gå.
Otto!
Jag kommer. Jag kommer!
Vad vill du?
- Vad gör du? - Vad gör du själv?
- Letar efter dig. - Du har hittat mig.
Kan du skjutsa mig till sjukhuset?
Tommy föll av stegen, ambulansen kom precis.
Kör själv, i den där importerade brödrosten ni kallar bil.
Jag har inget körkort.
- Hur gammal är du? - Trettio.
Och saknar körkort?
Jag har övningskörningstillstånd.
Jag kom inte vidare till de andra delarna.
Hur många andra delar finns det?
Snälla du! Por favor!
Fokus! Lyssna på mig, snälla.
Tommy är på sjukhus och kan vara döende.
Kör du mig till sjukhuset eller måste jag ta bussen?
- Jag kör dig till sjukhuset. - Tack. Var det så svårt?
Vart ska du?
Jag ska hämta barnen!
Barnen...?
Lyft upp mig!
Vilka träffar. Åh nej!
- Bang, bang, bang. - De där dockorna...
Är det nån sorts superhjältar?
- Luchador betyder brottare. - Brottare...
- Jag hittade en Herr Björn-bok! - Jag ser det.
- Hon vill att du läser för henne. - Just det!
"Är du där, Baby Björn?"
"Är du där, Baby Björn?", frågar Herr Björn.
- "Var kan min Baby Björn vara?" - Prata som en björn!
- Björnar pratar inte. - Den här gör det.
"Vaaarrr kan min Baby Björn vara?"
"Är du där, Baby Björn, uppe i trädet?"
Nej, det var en uggla!
"Hääär finns ingen, uuutom min unge och jag."
"Är du där, Baby Björn, djupt nere i marken?"
Jag är ingen björnunge. Jag är Beppo!
Hej, Beppo!
- Vill ni se ett trick? - Ja!
Jag höll faktiskt på att läsa för dem.
"Jag höll faktiskt på att läsa för dem", morrade Herr Björn.
- Har ni ett mynt att låna ut, Herr Björn? - Ja, ja, ja!
Snälla...?
Ja!
- Jag ska ha tillbaka det. - Absolut.
Var är Otto?
Han äger inte ens dräkten. Det är sjukhusets, och den måste ersättas.
Beppo betyder glädje. Han jobbar helt ideellt.
- Otto... Vad tusan har du gjort? - Ingenting.
Abuelo Otto slog clownen.
- Det gjorde jag inte alls. - Joho.
Abuelo luchadoro!
Det var clownens fel.
Vart tar det vägen?
Här kommer det. Blås.
Oj! Där var det!
- Hur gjorde du? - Trolleri.
Tack så mycket. Hoppas ni får en magisk dag!
Hejdå!
Vänta lite.
Det här är inte min 25-centare.
Den kom från ert öra, så det är ert problem.
- Nej. Det är inte min 25-centare. - "Det är inte min 25-centare."
Jag gav dig en 25-centare, och den skulle jag ha tillbaka.
Men du bytte ut dem. Du gav mig den här i stället.
- Skrik inte. - Jag skriker inte.
Det är bara en 25-centare.
Det här är koppar! Jag ska ha tillbaka min 25-centare från 1964.
Jag ska ha tillbaka den! Var är den? Du har den på dig!
129, vi har en clownsituation. - Släpp clownen!
Aha! 1964!
Vad är det?
Min pappa log precis så där.
- Jag ler inte. - Just precis.
Kommer insektsnyckeln, eller?
Där är han!
Vi åker dit och plockar upp honom.
- Tack för skjutsen. - Hejdå, abuelo luchadoro.
Tack igen, Otto.
- Hej, hej. - Då så, mina damer...
Ditt nya ben ser ut som ett robotben.
Otto!
- Är han död? - Nej, han sover nog.
- Nej, nej... Snälla, plocka upp honom. - Det kan väl du göra?
Gravida ska undvika katter för att inte få sånt där toxo-nånting.
Han tog sig dit själv, och kan ta sig därifrån själv.
- Varför är du så där? - Jag kan inte med katter.
- Hallå där! - Jimmy, vi har en...
Åh nej! Vi måste värma dig, vännen!
Var försiktig.
Nu har jag dig. Han är iskall!
Vart tar vi vägen?
Inte hit. Toxo. Otto.
Okej, vi går dit.
Otto, öppna dörren.
Det blir bra, chiquitito.
Nu blir det snö på golvet.
Det är ju iskallt här!
Den här, kanske.
Nej! Rör inte den jackan.
- Kan du hämta en filt, då? - Till katten?
- Det är ingen fara. - Vad sysslar du med?
Kroppsvärme gör underverk. Jag har mycket kropp och värme.
- Jag sätter på ugnen. - Du lägger inte katten i ugnen!
Jag vill bara göra det lite varmare.
Vilken låg diskbänk. Var köpte du den?
Jag byggde den. Till Sonya, min fru.
Är hon också kort?
Sonya har gått bort.
Men hon var bra på att laga mat.
Jag åt här jämt och ständigt!
Jag beklagar.
Kan ni gå nu? Jag har lite att stå i.
Det var fint att ses, som alltid.
- Men vem ska ta hand om den här krabaten? - Du.
Okej.
Fråga på rätt sätt.
Vad fint det var!
Nu är jag hungrig!
Få se!
INGENJÖRSEXAMEN
"Utbildningsnämnden intygar att Otto Anderson" -
- "uppfyller alla krav för kandidatexamen i ingenjörsvetenskap."
Skulle du kunna tänka dig...
...att gifta dig?
- För i så fall... - Se på mig.
Fråga på rätt sätt.
Vill du...
- Vill du gifta dig med mig? - Ja! Ja!
Ja!
Ja! Ja!
Han föll ner på spåren.
Hjälp honom, nån!
- Filma! - Men för Guds skull!
Tänker ingen göra nånting?
Hallå! Kan du röra dig?
Du måste röra dig. Res på dig!
Kan nån hjälpa till här?!
- Dra! - Filma då!
Vi var på väg till museet när...
Se på mig.
Hälsa fint.
Andas, Otto.
Ta min hand.
Ta min hand!
Ta min hand nu!
Är du inte riktigt klok? Du hade kunnat dö.
Du räddade hans liv.
Han räddade livet på honom.
Det var fantastiskt.
Följ oss!
- Försöker du skrämma livet ur mig? - Titta.
Abbie har ritat sin nya granne. Hon ville att du skulle ha den.
Det där är du. Hon ritar alltid dig i färg.
"Alltid"?
Nu fick jag en jättebra idé. Du kan övningsköra med mig.
Nej!
Nej, nej, nej. Det har jag inte tid med.
Jag betalar bensinen och så.
Där är ni ju. Jag har letat efter er överallt.
- Vad gör du, Jimmy? - Har du katten där?
Lugna ner dig, ponken... Han avskyr det här.
- Släpp ut honom, då. - Okej.
Förlåt, kompis...
Skulle du ta ut honom på promenad, eller?
Jag måste lämna tillbaka honom, jag glömde att jag är allergisk.
Åh, Jimmy...!
Och grötomslaget hjälpte inte alls.
Kom. Tommy har allergimedicin från i fjol när han hittade ett getingbo.
- Om det inte är till besvär. - Nej, men klia inte.
- Lite borde man väl klia? - Hallå! Katten, då?
Den är nog din nu, Otto.
Ge honom kärlek.
Hoppa i lådan.
Ner i lådan.
Förlåt att jag inte har kommit än.
Det var svårare än jag trodde att...
Och nu har han flyttat in.
Jag har katt...
Jag måste fatta ett beslut om honom.
Sen kommer jag, Sonya. Det lovar jag.
Jag saknar dig.
Nähä, du! Du tar inte över min säng.
Det här är din säng.
Eller sover du hellre utomhus i snön?
För det kan ordnas.
Du kommer att bli den bästa pappan våra barn kan önska sig.
- Hörru! - Ja?
- Är det här vad du har cykeln till? - Ja. Det är mitt jobb.
Att servera eller pumpa bensin, det är att jobba.
Jag jobbar även kväll på en pizzeria och helger på en second hand.
Jaha...
Ni är mr Anderson, visst? Ni brukade komma till föredragen på min skola.
- När var det här? - Mrs Anderson var min lärare.
Hon var den första som inte behandlade mig som ett freak för att jag är transperson.
Hon var först med att använda mitt nya namn.
Och resten av lärarna följde efter.
Det underlättade verkligen för mig.
Ni ska få slippa de här i framtiden.
Du.
Vad heter du?
Malcolm.
- Otto. - Trevligt att träffas, Otto.
Otto! Goda nyheter! Andy lär mig köra bil.
Mot enkelriktat...
Lägg i parkeringsläge! Du är i körläge, det är en automat!
- Man måste... Bilen var ju i körläge. - Va?
Hejdå!
Jag kommer!
Han räddar prinsessan!
- Kommer... - Otto!
- Otto är här! Mamma har lagat salpores. - Kom in, Otto.
Jag orkar inte se en idiot lära en annan köra bil.
- På med jackan. Vi ska övningsköra. - Va?
Tänker du lära mig? På riktigt?
Tack, Otto!
Tack!
Strax klar.
Det var vänligt av dig, Otto.
Jag försökte en gång.
- Nu ska mamma ut och köra... - Ta det lugnt bara.
- Ha så kul. - Hej då, mamma!
Okej, fritt från vuxna. Kom igen!
Kan vi ta vår bil, Otto? Jag har aldrig kört annat än automat.
Nej. Jag ska lära dig köra bil. Hoppa in.
Framme vid rödljuset här måste du stanna.
- Och då trycker jag ner kopplingen? - Först kopplingen, sen bromsen.
Foten kvar på kopplingen.
- Bromsen och kopplingen. - Koppling, sen broms. Nu bromsar du.
Bromsa, bromsa, bromsa...
- Skrik inte på mig! - Jag skriker inte.
- Kopplingen är nere! - Då ska vi stanna.
Koppling och broms. Bromsa, bromsa!
Bilen framför har stannat. Bromsa!
Okej, släpp taget.
Herregud...
Inbromsning: först koppling, sen broms.
- Jag suger på det här... - Du håller på att lära dig.
Jag körde nästan in i dem.
- Äh, det är bara en hybrid. - En hybrid, okej.
- Men jag står väldigt nära. - Det spelar ingen roll.
- Måste jag inte backa? - Vänta in grönt, bara.
Nu så. Tryck ner kopplingen.
Gasa lätt och släpp långsamt upp koppl...
Det är grönt!
Ner med kopplingen och växla upp. Du behöver inte vrida om nyckeln.
- Du ska bara trampa ned... - Herregud!
Långsamt upp med kopplingen, sen gasar du. Det är hela saken.
Nej, Otto!
Vad är det med dig?
Hon lär sig köra. Behövde du aldrig lära dig det?
Lugna dig, pappsen.
Jag är inte din pappa, din lilla skit!
Om du tutar en enda gång till, gör du inget mer sen.
Comprende?
Jäklar...
Nu ska du höra på.
Du har fött två barn, snart tre.
Du har kommit hit från ett land långt bort.
Du har lärt dig ett nytt språk, skaffat en utbildning och en oduglig make.
Du håller ihop din familj, så att lära sig köra blir inga problem.
Världen är full av jubelidioter som har lärt sig det, och du är ingen jubelidiot.
Så...
Kopplingen.
Växeln. Gasen.
Och kör.
- Que bueno. - Que bueno...
Här finns en plats. Ställ dig jämsides -
- och sen backar du tills stötfångaren ligger i linje med din sidospegel.
Räta upp.
Backa hela vägen till kanten.
- Lite lagom... - Lite lagom.
Och stanna.
Friläge.
Handbroms. Nyckel.
- Bra så? - Bra så.
Och precis i tid.
Det här är semlors.
Svenska gräddbakelser.
De är lite svårätna...
Men vi gör ett försök. Fingret ovanpå.
Hur hittade du det här stället?
Det var Sonyas ställe.
Vi kom hit varje lördag klockan ett.
Och sen?
Vi åkte hem vid två.
Jag tvättade och vaxade bilen, hon rättade prov och lagade mat.
- Resten av dagen vigdes åt läsning. - Vilken sorts böcker?
Hennes böcker.
Jag försökte läsa några av dem, men jag... Böcker är inte min grej.
Hennes vänner sa att vi var som natt och dag.
Mitt liv var svartvitt innan jag mötte Sonya.
Hon var färgen.
- Jag hade tyckt om henne. - Hon var en naturkraft.
Hon övertalade skolan att starta ett program för barn som behövde stöd.
Många hade problem hemma eller funkade inte i grupp.
Men när Sonya var klar med dem kunde de recitera Shakespeare.
Jag sprang på en av hennes elever.
Det var nu häromdan.
En grabb som heter Malcolm.
- Du behöver mer grädde. - Okej.
Alla kom väl överens när vi först flyttade in.
Det var som en gåva.
Välkomna!
- Hej! Jag heter Sonya. - Anita.
Sonya och Anita var bästa vänner.
Och Reuben och jag var ganska lika.
Sakta ner!
För det mesta.
Idiot...
Men folk förändras ju, eller så gör de det inte.
Saker och ting händer. Folk glider isär.
Bygger murar. Tar anstöt.
Vem vet varför?
Det kanske var allt byggande som gjorde folk tokiga.
En gång fanns en skog uppe på kullen.
Det är därför det heter Birchwood. Men björkarna sågade de ner.
Folk insåg inte vad som pågick förrän Reuben och jag sa åt dem.
- Men det var före kuppen? - Javisst, Reuben och jag var vänner då.
Efter det såg vi bara varandras olikheter.
Några år senare fick deras son Chris jobb i Japan.
Han har aldrig kommit hem och hälsat på.
Reuben och han drog inte jämnt.
Jag ville gräva ner stridsyxan.
Reuben...
Hej.
Sonya gav mig den här för ett tag sen, men jag har inte kommit mig för.
Vi kanske kan börja om på nytt.
Vill du se min nya bil?
Visst.
Det är en ny modell.
Helt ny på marknaden.
Voilà.
En Toyota?
Du har köpt en Toyota.
Celica GT cabriolet.
Fem växlar, automat.
Man måste följa med sin tid.
Otto!
Jag vet inte vad som gick fel med Reuben, men där förlorade jag honom.
Man måste ju stå upp för det man tror på. Även om det är en F-O-R-D.
Funderade du och Sonya nånsin på att skaffa barn?
Nu är klockan två.
Okej.
Javisst.
Jag tänkte faktiskt be dig om en tjänst.
Jag och Tommy har inte mycket tid kvar att hinna gå ut innan barnet kommer.
Inte tänker jag vara chaufför på er dejt.
Nej, vi tar taxi.
Vad ska ni ha mig till, då?
- Det gjorde jag inte alls! - Det gjorde du visst. Ge tillbaka!
Okej, hörni. Por favor.
Ni måste lära er att samsas om sakerna!
- Jag är inte så säker på det här... - Äsch! Det kommer att bli roligt.
Kom ihåg att Abbie ska i säng till nio.
Går det bra?
Larmkoden är 4491.
Jag aktiverar det fast ni är hemma. Lyssnar du?
Så om du vill gå ut, trycker du på knappen för att avaktivera.
Jag blir kvar här.
Visst.
Men man vet aldrig.
- Var snäll mot abuelo Otto nu! - Jadå!
- Jag ser ingen chokladmjölk. - Man blandar med chokladsirap.
Men inte för mycket, då kan hon inte sova.
- Vad är det där? - Den "fördömda värdelösa diskmaskinen".
Pappa ville slänga ut den genom fönstret, men han får inte öppna fönster för mamma.
Huvud.
Cabeza.
- "Cabeza." - Cabeza.
Bra.
- Ögon. - Ojos.
- "Ojos." - Ojos.
Arm. Brazo.
Bra.
- Det här är nog ingen bra idé. - Varför inte?
För ingen kan slå en luchadoro.
Abuelo luchadoro!
- Hjälp, hjälp. - Det var ju han som började.
UNIVERSITETSEXAMEN MARISOL MENDES
Vad tyst det är.
Hej på er.
Hej. Hon hade redan somnat, så...
- Hur har det gått? - Bra.
Bra jobbat ikväll, Otto. Ge dig själv en klapp på axeln.
Tack, Otto.
Godnatt!
Okej...
Hur gjorde han det där?
- Hej, Otto. - Malcolm.
Hör du inte hur kedjan rasslar när du växlar så?
- Cykeln börjar bli gammal. - Du behöver bara fixa växelföraren.
- Vad då? - Växelföraren.
Ursäkta mig...
Hej! Jag heter Shari Kenzie. Jag är sociala medier-journalist.
Jag letar efter Otto Anderson.
Är det verkligen så klokt?
Nu låter det jättebra.
Var snäll mot den, så är den snäll tillbaka. Här, behåll dem.
Tack, Otto.
Tänk att jag hjälper dig att slänga skräp på folks gräsmattor.
Räcker det inte med två jobb?
- Jag sparar till en bil. - Jaså?
Vilken sort?
Volkswagen.
Nu blockerar du garaget, fröken.
Mr Anderson? Jag heter Shari Kenzie.
- Jag är sociala medier-journalist, och... - Vad är det?
Jag har en webbserie som heter Vardagshjältar.
Det du gjorde på järnvägsstationen var helt enastående. Du räddade honom!
Du har tagit fel på person.
Nej, det har jag inte. Jag har sett videoklippet över tio gånger.
- "Videoklippet"? - Har du inte sett det?
Det var en pendlare som spelade in det och la upp det.
Nån i kommentarerna kände igen dig, så jag hittade dig. En miljon visningar!
En miljon? Varför kan inte folk sköta sitt?
För att sånt inspirerar.
- Om jag kunde få prata med dig... - Nej, jag har för mycket att stå i.
Jag har spelat in ett meddelande från mannen du räddade.
Otto! Hej! God morgon!
- Är du redo för övningskörning? - Det passar inte så bra just nu.
- Hallå! Jag är kvar här inne. - Jag har inte låst in dig.
Vrid på handtaget och öppna.
Du har väl öppnat en dörr förr? Idiot...
Otto! Det är jag.
Hon har gått.
Bra! Jag är inte färdig med rundan.
"Sociala medier-journalist"? Vad betyder det ens?
En massa fårskallar som filmar sig själva...
Men du hanterade det bra.
Att stänga in henne i garaget var en utmärkt strategi.
Bra jobbat!
Otto, du har gjort så mycket för oss. Jag vill göra nåt för dig också.
- Jag behöver ingenting. - Kanske lite riktig mat ibland?
- De där kakorna... - Mina salpores?
Ja, de var inte dumma.
Jag har också tänkt att jag kan hjälpa dig att städa.
Rensa upp i hallen, och packa ner jackorna och skorna efter Sonya.
- Det behövs inte. - Det kan hjälpa dig att gå vidare.
Jag vill inte gå vidare.
Hon kommer alltid att finnas hos dig. Men du är ju kvar här.
Nu räcker det.
När pappa dog slutade mamma att leva.
- Hon bara... - Sluta prata! Sluta!
Okej! Skrik inte på mig.
Varför kan inte folk sköta sitt?
Idioter som jämt ska komma och störa.
Ju mer de babblar, desto mer dränks minnet av hennes röst.
Jag vill inte rensa bort Sonya ur mitt liv.
Hon var allt. Det fanns inget före henne och det finns inget efter henne.
Jag är nånting.
Den jäveln...!
Nähä, du.
Stanna där.
Lämnade du porten öppen? Det var du, eller hur?
- Du är den enda som bryr sig. - Jag bryr mig om reglerna.
Ja, jag vet allt om dig.
Vi har en mapp om dig. Så här tjock.
Jag känner till din fru och hur du klandrar folk...
Nu håller du käft. Inte ett ord till!
Ta det lugnt, Otto. Jag försöker inte reta upp dig.
Men du borde verkligen inte bo ensam.
Vi vet nog mer om dig än du inser, så...
Ta hand om hjärtat, okej?
Vad vet du om mitt hjärta? Hallå! Vad vet du om mitt hjärta?
Din nosiga fan!
Otto, Otto...
Vad händer? Hur är det med dig?
Vill du hjälpa mig, så stäng bommen.
Otto!
Otto.
Otto! Tala med mig, snälla du.
Otto! Qué pasa?
Tala med mig, Otto.
Tack.
- Du blir urgullig i den. - Nej.
Men kom igen! Du blir ju urgullig!
Ge mig handen. Barnet sparkar rejält nu.
Kommer strax.
Sonya!
Hej.
Där är du.
Det räcker nu, älskling.
Du är arg. Jag vet det.
Och ledsen.
Det är jag också.
Men nu måste vi leva.
Vad är det nu?
- Malcolm? - Förlåt, jag ville inte...
Jag tänker inte skjuta dig.
- Vad var det som lät? - Generatorn smällde. Strömmen har gått.
Vad vill du? Det är svinkallt.
- Jag hoppades få sova på din soffa. - Det här är inget hotell.
- Nej. Förlåt. - Varför går du inte bara hem?
Pappa sparkade ut mig.
Du kan sova på soffan.
Gå inte in i matsalen, taket behöver lagas.
Den står uppe i Sonyas arbetsrum.
Varför sparkade han ut dig? För att du är Malcolm nu?
Ja, för att jag är Malcolm.
För att jag klär mig så här.
Jag läser för mycket, jag gillar inte idrott. Med mera.
- Han skäms för att jag är trans. - Då är han en idiot.
Här får du sova. Försök att inte röra nåt.
Jaså.
Strömmen är inte tillbaka, så jag gör nåt av äggen innan de blir dåliga.
Hoppas det var okej.
- Jag måste gå min runda. - Vill du inte ha lite kaffe först?
Jo.
Varsågod.
Lite äggröra?
- Det tackar jag väl inte nej till. - Då så.
Den burken...
...hör hemma här.
Häng upp den.
Du gör rundan, ser jag! Får jag följa med? Jag behöver fler steg.
- Jag heter Jimmy. - Malcolm. Trevligt att träffas.
Ja.
Det är helt okej att sakta ner, min puls rusar här.
Ja.
Hörde du att de ska flytta Reuben till ett boende idag?
- Vem ska göra det? - Dye & Merika.
Herregud, då har de lyckats övertala Anita att sälja.
- De skrev avtalet med Chris. - Han har inga såna befogenheter.
Jo, när de fick reda på att Anita har Parkinsons så letade de upp Chris, och...
Parkinsons?
I fjol övertalade Chris Anita att ge honom fullmakt, om hon skulle bli sämre.
Så Dye & Merika köpte huset av Chris.
Vilka skitstövlar.
Men fick Anita alltså diagnosen i fjol?
Nej, då hade hon berättat för Sonya, som hade berättat för mig.
Anita och Reuben ville inte att ni skulle få veta.
De sa att ni hade nog med ert.
Sa de så?
Jag vill se allt du nånsin har fått av Dye & Merika.
Meddelanden, brev. Har du en kopia av fullmakten?
- Hur känner du till den? - Har du den?
- Ja. - Hämta den.
Och alla dokument som rör Reubens hälsa - och din.
Har Jimmy berättat?
- Kan du hämta dem? - Ja.
Jag har varit en idiot.
Jag har ältat mina problem och slutat tänka på andra -
- och antagit att ingen tänkte på mig heller.
Sånt ska inte en vän göra. Så...
Det här är inte lätt att säga efter alla år.
Förlåt mig.
Jag ska ordna upp det här.
Jag behöver låna telefonen.
Varför tar du inte din egen?
Den är urkopplad just nu.
- Varför då? - Det kvittar. Får jag låna den, bara?
Vet du vad? Nej.
- Nej? - Nej.
Du berättar inte varför din telefon är urkopplad eller varför du vill låna min.
Du berättar inte vad som hände ute på gatan igår.
Och sen gick du bara in och vägrade öppna.
Du skrämde mig, Otto!
Vet du hur länge jag stod därute?
Och jag visste inte om du hade råkat ut för nåt.
Eller om du skulle råka ut för nåt.
Förlåt om jag sa nåt galet om Sonyas jackor. Jag ville bara hjälpa till.
Och du lämnade mig därute.
Så nej, du får inte låna min telefon.
Du har det så jobbigt med alla idioter, och allt måste du klara själv.
Eller hur?
Men vet du vad? Det kan du inte.
Det kan ingen.
Och du borde vara glad att nån försökte underlätta en usel dag.
Även om det var en idiot.
Så...
Fastighetskräken försöker tvinga bort Anita och Reuben från deras hem.
Det är därför jag behöver låna telefonen.
Okej. Kom in.
Vi hade aldrig varit på semester.
Sonya var i sjätte månaden.
Hon ville göra nåt speciellt innan barnet kom.
Så vi bokade en resa till Niagarafallen.
På hemvägen krockade bussen.
Bromsvajrarna hade återkallats, men firman hade inte fixat dem.
Sonya blev förlamad, och...
...vi förlorade vår son.
Efter tre månader fick hon äntligen komma hem.
Men då hade de börjat bygga de nya husen, ett centrum och gångbanor -
- som inte var anpassade för folk i rullstol.
Byggarna kunde ha ändrat sina planer.
Men såna lagar fanns inte då, och de brydde sig inte.
Men det gjorde jag.
Jag brydde mig.
Och jag var så förbannad.
Vad betyder det? "Folk som hon"?
Då blev jag bortröstad som ordförande i boendeföreningen.
Jag ville utplåna dem.
Byggarna, mäklarna, bussfirman, bussföraren.
Jag hade aldrig kunnat släppa det...
...om det inte hade varit för Sonya.
Sonya sa att vi måste fortsätta leva.
Och det gjorde jag.
Jag levde för Sonyas skull.
För ett halvår sen gick hon bort i cancer.
Jag tänkte gå till henne.
Så jag stängde av abonnemanget.
Men nu verkar hon vilja att jag ska leva vidare.
Så jag har lite att stå i.
Det är ingen idé, Otto. Allt är klart. Reuben följer med oss.
Försöker du hindra oss, låter jag gripa dig.
Jag gör ingenting.
Inte ett steg till! Ni tar inte min make ifrån mig.
Snälla Anita, det är ju för ert eget bästa.
Ni försöker stjäla min egendom.
Jag vill att Reuben -
- bor kvar här i resten av sitt liv -
- med mig, i vårt hem.
Men vem ska ta hand om Reuben när du inte orkar längre?
Och vem ska ta hand om dig? Otto? Hans hälsa är ju inte heller den bästa.
Jag tar hand om dem.
Vad...? Bort med telefonen.
Anita och Reuben är som min familj. Jag tar hand om dem.
De är inte din familj.
Deras son Chris har avgjort att de inte kan klara sig själva, och därför...
Ursäkta mig, men när träffade Chris sina föräldrar senast?
Han bor i Japan och de har inte haft kontakt på tio år.
Chris vet inget om sina föräldrars hälsa, annat än vad du har sagt till honom.
- Och vem är du? - Jag heter Shari Kenzie.
Sociala medier-journalist.
Vi strömmar det här live.
Okej, stäng av kameran.
Ni får inte filma det här.
Det är en allmän trottoar.
Du har sagt till Anitas son att hon har Parkinsons.
Men Anita har aldrig berättat för någon om sin diagnos.
- Så hur kände du till det? - Jag får kolla korrespondensen.
Mr Anderson här är lite av en traktens hjälte.
Enligt honom har du kännedom -
- även om hans privata vårduppgifter.
Hur får du och ditt bolag illegal åtkomst till vårdregistret för äldre medborgare?
Okej, vi är klara här.
Bort med den satans kameran!
Hejdå!
Vi klarade det!
Jag laddade upp Anitas berättelse för bara en timme sen -
- och många uppger redan att Dye & Merika har tvingat bort dem från sina hem.
Det där gick ju smidigt!
Om du har nåt att berätta, dela det med mig på Shari_Kenzie.
Jag fick med det.
Ni glömde stänga bommen!
Han bara la sig platt. På vår tid var det mer tåga i skitstövlarna.
Än är de inte av med oss.
Ja, visst känns det bra?
Grannsämja - något som tillhör det förflutna?
Ögonvittnena Anita och Jimmy ska ge sin syn på saken.
Du sa att Anita och Reuben är som din familj. Vad innebär det?
Jag äter middag hos dem nästan varje dag.
Jag vet vad du väntar på. Du är sugen på lunch, eller hur?
Jag vet nog vad du vill ha.
Hur trivs ni som nyinflyttade?
Jättebra.
Otto?
Otto!
Ring ambulans!
Miss Mendes? Ni får träffa honom nu.
Hola, Otto!
Miss Mendes? Jag är dr Ellis.
Mr Anderson angav er som närmast anhörig.
Ja, det stämmer.
Det var nära ögat för er farbror. Har han berättat om sitt tillstånd?
Nja...
Det kallas hypertrofisk kardiomyopati.
I princip är hans hjärta för stort.
För stort?
Okej...
Förlåt...!
Du är usel på att dö, vet du det?
Otto, jag tror att det är dags.
Jag tror att det är dags!
Det är dags.
Jag är kardiolog. Jag kontaktar förlossningen.
Gör nånting! Det är dags!
DET BLEV EN POJKE!
Är ni klara? Dags för gruppfoto!
Fotodags!
Okej, alla säger "Marco".
Ett, två, tre.
Marco!
- Otto! - Otto, kom in!
Det här är vår vän Otto.
Hej, Otto!
Hej, Otto.
- Förlåt, handlar det om alla bilar? - Nej, nej. Jag har nåt åt dig.
Men Otto...!
- Den är nymålad. - Den är jättefin!
Den är till bebisen.
Tack! Håll honom lite, är du snäll.
- Varför då? - Jag ska visa Tommy.
Snart tillbaka!
Tomaso?
Hej där...
Ska jag stoppa i den här igen?
Så där, ja. Okej.
Yo soy abuelo Otto.
Okej?
Jag ska visa hur den här funkar.
Du behöver inte göra nånting. Såja...
Och lilla huvudet...
Och nu gör vi bara...
...så här.
Sonya, Abbie och Luna här har nånting åt dig.
Hej, Sonya.
Och där har vi splitternya lilla Marco.
Och Marisol och Tommy, som jag har berättat om.
Säg "Hola, Sonya".
Hon älskade rosa blommor. Bra val, tjejer.
Jag gillar också rosa.
- Klart? - Ja.
Nej.
Nej, nej, nej.
Kom igen, Otto.
TILL MARISOL
Okej, kolla oljan.
Då ska vi se...
- Det ser väl bra ut? - Om du säger det, så.
Okej, här är användarhandboken.
Och här är dokumenten.
Och nyckeln. Det är din bil.
- Skämtar du? - Nix.
Va...? Otto!
Tack!
- Jag räddade dig från en folka... - Jag har en bil!
Otto, du har fått din pickup! Herregud!
Ska ni med på en sväng?
- Får vi åka med? - Schyst pickup, Otto.
- Vilken fin bil! - Vänta bara tills vi börjar köra.
Den är ju enorm!
Det är Ottos luchador-monstertruck!
- Finns det några serier? - Kan vi få svenska bakelser?
Det här är livet.
Jahapp...
Vem är sugen på frukost?
Varsågod, gullet.
- Tänk att Marco redan har fyllt tre. - Jag öppnar.
Älskling?
Otto har inte skottat.
Passa lillebror.
Hämta nycklarna.
Otto?
Otto.
Otto?
Marisol.
Om du läser det här, så var inte orolig. Jag har inte gjort nåt dumt.
Men att ha stort hjärta är inte så trevligt som det låter.
Läkarna sa att det skulle bli min död.
Så jag har planerat för det, helt enkelt.
Katten äter tonfisk två gånger om dagen och vill sköta sina behov i fred.
Respektera det.
Jag vill gärna ha en begravning.
Men inget överdrivet.
Bara en liten minnesstund.
För de som tyckte att jag gjorde rätt för mig.
Idag minns vi -
- en lokal hjälte och vän till programmet. Otto Anderson.
Jimmy, vill du säga några ord om Otto?
Ja.
Otto, vi älskar dig. Till din ära -
- går jag och Malcolm dina rundor -
- utan att missa nån, kring lunchtid på vardagar.
Du finns i våra hjärtan.
Min advokat ger dig tillgång till mina konton.
Jag har aldrig slösat pengar på skräp.
Så ni kan betala för barnens utbildning...
...och göra vad ni vill med resten.
- Duktig pojke! - Får han hundtårta?
För Otto.
Huset, och allt som finns i det, är ert -
- så länge ni lovar att aldrig sälja det till fastighetskräken.
Och för Guds skull...
Tommy.
...låt inte Tommy köra Chevan.
Eller nån annan heller.
Jag lämnar den bara åt dig.
För du är ingen idiot.
Abuelo Otto.
Undertextning: Magnus Lässker