TÄMÄ DRAMATISOINTI PERUSTUU TOSITAPAHTUMIIN,
MUTTA JOITAIN SEIKKOJA ON MUUTETTU SARJAA VARTEN.
Aiemmin tapahtunutta…
Annie sanoi, että olen aina muissa maailmoissa,
joten voin lähteä niihin oikeastikin.
Tämä on tilaisuuteni olla ensimmäinen jossain ikimuistoisessa.
Haluan sitä enemmän kuin kukaan.
- Jumalan ja vapauden nimeen. - Hän on luonnonlahjakkuus.
Tässä on senaattori Kennedyn erityisneuvonantaja -
- tiedeasioissa, tri Jerome Wiesner. - Jack pyysi minua tulemaan,
koska häntä askarruttaa moni asia avaruusohjelman suhteen.
Tämä on meille uusi alku.
Kulta, sinutkin täytyy saada taas lentokoneeseen.
Meitä valmennetaan MASTIFissa,
joka simuloi avaruudessa pyörimistä.
Kaikki luottamuksellisesti kerrottu pysyy salaisena,
ellei potilas tai projekti vaarannu.
- Gordo Cooper. - Scott Carpenter.
Ricky Carsrud.
Asia on niin, että Gordo ja minä olemme lentäneet yhdessä aiemminkin.
Hän sanoi tehneensä lähtötarkastuksen. En tiedä, miten selvisin hengissä.
Tämä idiootti kohautti olkiaan ja sanoi: "Aikamoinen juttu, Gus."
"Läheltä piti."
He näyttävät jännittyneiltä.
Oletko päättänyt?
Olen.
No? Kuka?
Hyvää iltapäivää.
No niin.
Tänään päätämme lentojärjestyksen kolmelle ensimmäiselle astronautille.
72 TUNTIA AIEMMIN
TERVETULOA, MERCURY 7
Gordo, miltä lehdistökiertue on tuntunut?
On ollut mukavaa viettää aikaa poikien kanssa.
Olemme lähentyneet enemmän kuin odotin.
Se on hienoa, koska muuten olemme olleet koko ajan liikkeellä.
Lentäneet urakoitsijalta toiselle, pitäneet henkeä yllä -
ja liukuhihnat liikkeessä, kaikki keskittyneinä.
Tuntuu siltä,
- ettei sillä ole loppua. - Olette nyt kuuluisia.
Teistä halutaan kuulla. Sanaanne uskotaan.
Siinä on valtaa.
Niinpä kai.
Siihenkin voi kyllästyä.
Kumisiin kana-aterioihin -
ja olemaan perheestä erossa.
NAISTEN ILMAILU TUPAKOINTI KIELLETTY
Tuuli 3,7 km/h lännestä.
Selvä. Kiitti, Chuck.
Hei, Doris. Lennän Pacerilla.
Ole hyvä.
- Kiitos. - Trudy?
Joku odottaa sinua täällä.
Jerrie Cobb.
Se tosiaan olet sinä.
- Trudy Cooper. - Jerrie Cobb.
Mitä olen ansainnut tehdäkseni tämän?
Haluan avaruuteen, ja toivoisin miehesi voivan auttaa.
Havaijilla on niin hiljaista, että koko taivaan saa itselleen.
Gordo ja minä vietimme yhtä paljon aikaa lentäen -
kuin maan pinnalla.
Kerran hän melkein hakkasi tankkaajan,
joka vihelsi ja kutsui minua lentoemokseen.
Sen jälkeen koneeni -
oli aina tankattu ja pesty ennen kuin astuin asfaltille.
Useimmat miehet pelkäävät lentäviä naisia. Eivät tiedä, miten suhtautua.
Mutta Gordo taitaa olla poikkeus.
- Ehkä niin. - Sen vuoksi tulinkin.
Ajattelin sinut naineen miehen ymmärtävän,
että haluan avaruuteen ja olen siihen tarpeeksi hyvä.
Ajattelin, että ehkä hän olisi valmis sanomaan niin julkisesti.
Tämä ei ole vain toiveajattelua.
Tulin juuri Lovelace-klinikalta.
Kävin läpi kaikki samat testit kuin astronautit. Läpäisin ne.
Mitä?
Ei tämä maa sitä halua.
Mitä sinä haluat, Trudy?
Minä… Mitä tarkoitat?
Haluatko vain leipoa pikkuleipiä?
Olla täydellinen kotivaimo astronauttimiehellesi?
En halua tehdä tätä yksin.
Haluan perustaa naisten astronauttijoukon, ja haluan sinut siihen mukaan.
Minut?
Olen kysellyt sinusta.
Lisää lentotunteja ja vähän mittarilentoa,
niin olisit loistoehdokas.
En tiedä, mitä sanoa.
Sano puhuvasi Gordon kanssa.
Ricky Carsrud kuoli.
Mitä?
- Ricky? - Kamusi Pax Riveristä?
Kone sammui Chesapeaken yllä tänä aamuna.
Otan osaa, Wally.
TERVETULOA, MERCURY 7
Sellaista sattuu.
Wally Schirra.
Ted Claiborne. Tapasimme Langleyssä viime vuonna.
- Aivan. Hei, Ted. - Hei.
Kuule, en halua valehdella sinulle.
Tuolla voi kuulostaa lähtölaukaisulta, mutta huone on kireä.
Selvä. 1960 oli meille rankka vuosi.
Olemme täällä, Ted.
Olemme täällä vakuuttaaksemme teille,
että uskomme Convairiin ei ole horjunut.
Arvostamme sitä hyvää työtä, jota miehenne -
- tekevät täällä. - Ted. Alan Shepard.
- Pitkästä aikaa. Miten voit? - Emme ole tavanneet.
Olemmehan. Tuolla onkin -
- vaimosi sinisessä mekossa. - Lizzyni.
Jospa menisit Lizzyn kanssa jo aloittelemaan juhlinnan? Tulemme pian.
Meikäpojilla on takana pitkä matka.
Hyvä on.
En pysty tähän.
Jospa kaikki vähän hengähtäisimme? Aikaa riittää. Juhlat vasta alkavat.
Otetaan drinkit rannalla.
Huoneessani on pullo Johnnie Walkeria, jos haluat hakea sen.
- Asia selvä. Teen niin. - Kuulostaako hyvältä? Hienoa.
Al on oikeassa. Menkää te vain. Minä jään tänne pitämään paikkaa pystyssä.
Palaamme kohtapuoliin.
En pysty kättelemään enää ketään.
En suostu siihen. Muuten se -
muuttuu tällaiseksi.
- Mottaan heitä. - Kaikin mokomin.
Jopa olkapäähän sattuu. Kumma juttu.
- Kättele ranteella. - John.
- Juotte pullosta kuin villi-ihmiset. - Aivan.
Kähvelsin nämä baarista.
Herrasmiehet.
- Miten siellä sujuu? - En käynyt siellä vielä. Ehdimme kyllä.
Malja Convairin urheille miehille.
Näyttäköön heidän rohkeutensa esimerkkiä meille tyhmille lentäjille.
- Hyvin sanottu. - Aivan.
- Kippis. - Kippis.
Minulla ja Carsrudilla oli kerran täpärä tilanne TV-2:ssa.
Polttoaineletku syttyi palamaan Sierrojen yllä.
Ricky löysi pienen kiitoradan mitättömästä vuoristokylästä -
vieläpä lumimyrskyssä.
Laskeuduimme kuin kuorrutus synttärikakkuun.
En ole koskaan pelännyt pahemmin.
- Gus. - Niin.
Teemmekö kierroksen?
Minulla ei ole tapana toistella itseäni.
Jotkut teistä jo tietävätkin pikku kohtaamisestani kuoleman kanssa.
Pelästyin pahemman kerran.
Kävin varomattomaksi. Näin on. Ja -
jätin lähtötarkastuksen tekemättä. Se on totta.
Hyppäsimme kyytiin ja lähdimme lentoon. Virta sammui.
Sitten liu'uimmekin kiitorataa pitkin liekeissä.
Se on ainut kerta, kun olen melkein aiheuttanut jonkun muun kuoleman.
Se on pelottavaa.
Hitto vie, Gus. Pyydän anteeksi.
En ole sanonut niin.
Se on nyt mennyttä, Gordo.
- Jopas jotakin. - Jonathan Glenn.
Se tapahtui Koreassa keskellä kesäkuuta.
Olin siipimiehenä kaverille nimeltä Frank Giraudo.
Etsimme saattueita. Löytyi kuorma-autoja ja aloimme tulittaa niitä.
Sitten yhtäkkiä pamahti.
Giraudoon osui ilmatorjuntatuli. Koneen nokka heittelehti.
Korkeusvakaimet olivat tuusan nuuskana.
Seuraavaksi hän olikin jo alhaalla vuorilla.
Näin hänet siellä vetämässä laskuvarjoaan kasaan.
Hän oli siis kunnossa, mutta -
en voinut jättää häntä.
Joten sitten kiertelin ja kaartelin -
ja kiertelin vielä.
Polttoaine loppui ja moottori simahti.
Huusin ja karjuin radioon niin värikästä kieltä -
kuin kaltaisestani kuoripojasta irtosi.
Mutta vastausta ei kuulunut.
Sitten aloin laskea päässäni.
Tiesin, etten selviäisi.
Oli täysin selvää, etten selviäisi. En likimainkaan.
Olin aina uskonut, että sellaisena hetkenä tuntisin Jumalan läheisyyden.
Yhteyden luojaani. Mutta -
en tuntenut. En tuntenut -
mitään. Tunsin takalistoni penkkiä vasten.
Pienen säryn olkapäässä.
Perhe toki muistui mieleen.
Mutta enimmäkseen olin kuin eläin.
Joka yritti selvitä hengissä.
Muttei tarina siihen päättynyt.
Hyppäsit toiseen koneeseen, laitoit kaksi muuta tekemään samoin -
ja lähdit hakemaan kamuasi.
Yhtään epäröimättä.
Sodassa toimitaan niin.
Eivät kaikki niin toimisi.
Sinun vuorosi, Al.
Halusin aina lentäjäksi.
Laivaston lentäjäksi.
Siihen minua ei rohkaistu.
Isä on armeijassa.
Isääni voi olla -
vaikea miellyttää.
Että niin.
Ehkä joskus toiste.
No, pojat. Pullon anti ehtyi.
En halua vielä palata sinne.
Tunnen pari siivotonta paikkaa satama-alueella.
- Kelpaa. - Kyllä.
- Minä menen takaisin. - Samoin.
- On ollut tapahtumarikas päivä. - Entä sinä, Al?
Jään ulos vielä hetkeksi.
Nautin juoman loppuun ja palaan sitten sisään.
Hyvä on.
- Nähdään aamulla, Al. - Aivan.
Menetkö tosiaan tuonne?
Toki. Meillä on vielä tekemistä.
Haetaan ensin juotavaa.
Hyvä on. Mutta minä otan vettä. En tiedä, miten voitte litkiä tuota kaiket päivät.
- Kivennäisvesi limetillä. - Bourbon.
Eihän ollut kauheaa, John? Kanssamme hengailu.
Älä viitsi. Pidän teistä kyllä. Mutta…
Tiedät kyllä.
Enkä tiedä. Mitä?
Itse olen tällainen, ja te pidätte hauskaa omalla tavallanne.
Ne eivät aina sovi yhteen.
Älä nyt. Pidämme seurastasi. Ja kuulit tuon minulta.
Niin.
- Kippis. - Kippis.
Iso uutinen lentojärjestyksestä.
Sinäpä sen sanoit.
- Etköhän sinä pääse ensin. - Kuka vain voi päästä.
Itse kesytit MASTIFin kuin sievän ponin.
Kyllä siihen taitaa vaikuttaa moni muukin asia.
Oikeasti, Gordo, en tiedä, mikä kaikki vaikuttaa.
Sen tiedän, etten ilahduttanut päällystöä -
tuomalla Wiesnerin uudenvuodenjuhlaan.
Tiedä häntä. Tuntuu vain siltä,
etten ole enää yhtä kovassa huudossa.
Kiireellinen viesti teille.
Naiselta.
PELASTAN SINUT.
Minulla on näköjään asioita hoidettavana.
Trudy lensi tapaamaan äitiään.
Tämä huolehtii lapsistamme tämän illan.
- Vähän kahdenkeskistä aikaa tien päällä. - Onko Trudy täällä?
Vaikuttavaa, Gordo.
Mene sitten jo.
- Hyvää yötä. - Hyvää yötä.
Ja nyt kiitospuhe Mercuryn seitsikon edustajalta.
Toivottakaa tervetulleeksi hra John Glenn.
- Pelastit minut. - Samppanja ei ehtinyt vielä viiletä.
Emme me oikein olekaan samppanjaihmisiä.
Se vain tuntui kuuluvan asiaan.
Olen iloinen, että tulit.
Niin minäkin.
On ollut ikävä.
Rakastan sinua niin paljon.
- Kuka siellä? - Shepard.
Al.
- Mokasin. - Oletko kunnossa?
Tein jotain typerää.
Minä -
sitten menin taksilla Tijuanaan.
- Tijuanaan? - Ryyppäsin. Oikein kunnolla.
- Kuin mikäkin idiootti. - Älä nyt.
Ihan rauhassa. Rentoudu.
Mitä oikein ajattelin?
Olin tytön kanssa.
Jossain pikkuhotellissa. En… Hän kävi minuun kuumana.
Ja kun olimme poistumassa,
näin välähdyksen. Kameran.
Jahtasin heitä, mutten saanut kiinni.
Heitä oli kaksi. Valokuvaaja ja toimittaja.
San Diego Heraldista.
Heillä on kuvia. Ne tulevat huomisen lehteen.
Juttu tulee hemmetin Heraldiin.
John, tämä voi tuhota koko ohjelman.
Al.
Hei.
Minä hoidan asian.
Jooko? Teen niin.
Mutta sinun täytyy rauhoittua.
Mene vain nukkumaan.
Kunhan -
nukut itsesi selväksi.
Käykö?
Hyvä on.
Tule.
Tule vain.
John, NASA ei saa kuulla.
- Järjestyksestä päätetään… - Nuku nyt vain.
Hoidan tämän.
Hyvä on. No…
Kuule. Kävi miten kävi,
arvostan sitä, että tulit puheilleni.
Suuresti.
SAN DIEGON PUHELINLUETTELO
Ei. Tavoittelen hra Samuel Evansia San Diego Heraldista.
Kyllä. Tiedän, että on myöhä, mutta…
Selvä. Kiitos, ja pahoitteluni, että herätin…
Ei. Tavoittelen itse hra Evansia.
- Täällä ei ole ketään. En voi auttaa. - Ymmärrän.
- Shorty. John tässä. - Hei, John. Mikä on?
Yksi meistä teki jotain typerää.
Mistä tuntisin Heraldin väkeä? Se on sinun alaasi.
Soita Toby Wallacelle. 619-555 0147.
Hieno juttu. Kyllä tällä pääsee alkuun. Kiitos.
Hei vaan.
- Haloo? - Hra Samuel Evans?
- Kenelle puhun? - Majuri John Glenn tässä.
Olen lentäjä Yhdysvaltojen merijalkaväessä -
- ja juuri nyt… - Se astronautti.
Aivan.
- Soititte keskellä yötä, hra Glenn. - Niin tein.
Joten puhun lyhyesti.
- Muutama tunti sitten eräs meidän… - Julkaisemme jutun.
Pyytäisin teitä nöyrästi -
vielä harkitsemaan päätöstänne.
Toimitukselliset päätökset tekee toimituskunta,
hra Glenn, enkä minä.
- Ettekä etenkään te. - Ymmärrän sen.
Mutta kyseessä on -
ainutlaatuinen tilanne.
Jokaisen tilanne on ainutlaatuinen.
Totta. Mutta tässä on kyse jostain minua suuremmasta.
Ja kyseistä miestä suuremmasta.
Jopa suuremmasta kuin NASA.
Kyse on maastamme ja arvoistamme.
Kyse on siitä, kuuluuko tulevaisuus ihmisille,
jotka jakavat meidän arvomaailmamme.
Vakuuttavasti sanottu, hra Glenn.
Mutta en ole poliitikko tai oraakkeli, vaan lehtimies.
Kirjoitan uutisia.
Uutiset ovat historian ensiluonnos. Eikö niin sanotakin?
- Kuulemma niin. - Siinä tapauksessa pyydän,
tai suoraan sanoen anelen teitä.
Vain tämän kerran, vain tänä yönä, hra Evans,
ajatelkaa historian viimeistä versiota.
Sitä, jota ei voi kirjoittaa uusiksi.
Ajatelkaa, mitä haluatte siinä lukevan.
Puhutte varsin kaunopuheisesti, hra Glenn.
Mutta on jo myöhä.
- Hyvää yötä. - Olkaa kiltti.
Odottakaa…
- Huomenta. - Huomenta.
Mieleiseni mies. Päivä ei ala ilman aamun lehteä.
- Onko Herald tullut? - Ei. Taitaa olla myöhässä. Outoa.
Pidän enemmän Los Angeles Timesista.
Heraldin pääkirjoitukset… Siinä se onkin.
Heraldin pääkirjoitukset ovat turhan -
JAPANIN HYÖKYAALTO
San Diegon tyylisiä.
Palvelin täällä muutaman vuoden.
Jouduin lukemaan sitä roskaa joka päivä.
Siihen meni hermo. Ja sitten -
sitä erehtyi puhumaan jollekulle, joka luki sitä,
- ja äkkiä… - Nähdään lennolla, Loudon.
Selvä.
Kerätään kaikki koolle.
Terve, muukalainen.
Hei.
Tämä on taivas.
Miksemme tee näin useammin?
Voimme tehdäkin.
Pitäisikin.
Olen niin iloinen, että tulit.
Haluan kertoa jotain.
Jotain, mistä olen innoissani.
Hyvä on.
- Tiedätkö, kuka Jerrie Cobb on? - Se nainen. Lentäjä.
Hän koettaa tehdä naisjoukosta -
astronautteja.
Ja hän pyysi minua hakemaan mukaan.
Astronautiksi?
Taidat vitsailla.
Haluan tehdä sen.
Onko tämä siis -
ihan oikea juttu?
Tietääkö NASA tästä?
Se on työn alla.
Kauanko olet itse tiennyt?
Minä…
En pitkään.
Mutta tähän asti on edetty hitaasti.
Siksikö päätit tulla tänne viettämään yön kanssani?
Jotta saisin kuulla tämän?
Gordo, toivoin, että ilahtuisit.
Se vain tuli vähän yllätyksenä.
Iskit odottamatta.
Odotin saavani kertoa.
- En halua pilata hienoa viikonloppua. - En minäkään.
Hei.
Haluan sinun vain olevan onnellinen.
Samoin.
Olenkin onnellinen.
Vain sillä on väliä.
Toinen astronautti samassa perheessä…
Mikäpä siinä sitten.
Nyt on istunto. Saman tien.
Glenn kutsui koolle. Kuulemma tärkeää. Pukeudu.
Hei.
Kestääkö tässä kauan? Tapaamme Trudyn äidin.
Eiköhän tämä hoidu nopeasti. Käy istumaan.
Minun ei tee mieli kököttää täällä sen enempää kuin teidänkään.
Joten käyn asiaan.
- Olet raskaana. - Aivan, Wally, olen raskaana,
ja sinun äitisi on lapsen isä.
Kuunnelkaa nyt.
- Pidän hauskanpidosta siinä kuin muutkin. - Et yhtä paljon kuin minä.
Tiedätte, että olen jäykkis.
Se on oma valintani eikä se sopisi kaikille.
Mutta ymmärrän, kuinka naisvartalo voi vietellä.
Olen kristitty, en sokea.
Mutta viime yönä tapahtui jotain.
Hairahdus. Sanotaan vaikka niin.
Yksityiskohdilla ei ole väliä.
Se tapahtui ja on ohi.
Väliä on sillä, että meidän täytyy sopia siitä,
miten käyttäydymme tästedes.
Minä se olin. Menin Tijuanaan ja löysin tytön.
Naimme kämäisessä motellissa, ja pari lehtimiestä löysi minut.
- Mitä teemme? - Se on jo tehty. Tein sen.
Soitin julkaisijalle, joka suostui hylkäämään jutun.
- Kiitos, että avitit, John. - Ole hyvä, Al.
Mutta meidän kaikkien täytyy ymmärtää,
että tämä on hauraalla pohjalla, etenkin nyt kun ohjelma on epäsuosiossa.
Voi olla, että -
Loudon ja Life-lehti loivat väärän turvallisuudentunteen.
- Tiedämme, mitä he tekivät hyväksemme. - Leipoivat palturista suklaakakun.
Hyvä niin, eikö vain?
Heidän ansiostaan -
meidän ei tarvitse näyttää elokuvatähdiltä tai pitää puheita.
Meidät nähdään sankareina.
Emme ole tehneet mitään, mutta sellaisina meitä pidetään.
Eikä meidän tarvitse tehdä muuta kuin olla pilaamatta sitä.
Viimeöinen vaaransi tämän ohjelman.
Se on varmaa.
Emme saa antaa sellaista käydä uudestaan.
Tästä pitää olla yhtä mieltä.
Kiitin jo, John. Emmeköhän voi jättää tämän siihen.
Mutta ymmärrättekö, mitä tarkoitan?
Pidetään housut jalassa. Annetaanko viinan nyt olla, Deke?
Ilman muuta, pomo.
Viime yönä olimme niin pahassa jamassa, että jopa Shorty oli hakoteillä.
Jouduin herättämään julkaisijan ja anelemaan,
enkä ollut sittenkään tuloksesta varma ennen kuin näin lehden aamulla.
Soititko Shortylle?
Soitin, pyytääkseni apua.
Joten NASA tietää tästä?
Uskomatonta.
Sekö tässä on uskomatonta?
Kyse on ensimmäiseksi pääsemisestä.
Kuulit valinnan tapahtuvan pian ja varmistit näin asemasi.
- Siksi teit sen. - Halusin auttaa sinua -
- ja meitä kaikkia. - Ethän.
Kavalsit minut voittaaksesi. Rohkene edes myöntää se.
Sinähän se pyysit apuani.
- Niin tein. - Anelit apuani.
- "Tein virheen. Mokasin, John." - Autamme kaikki toisiamme.
- "He julkaisevat jutun, John." - Autamme, muttemme leveile sillä.
Tuemme toisiamme ja jatkamme eteenpäin. Niin kaltaisemme miehet tekevät.
- Mies huolehtii asioistaan. - Miehen ei tarvitse saarnata.
Pelastin sinut. Tiedät sen kyllä.
Niin teit. Totta. Pelastit minut.
Mitä jos en olisi pelastanut?
Sillä on väliä, millaisina meidät nähdään. Teoillamme on väliä.
Ja esimerkillämme. Eikä muuten vain maan kannalta.
Omat lapsenne seuraavat teitä. Olette aviomiehiä ja isiä.
- Kaikki teistä. Toimikaa harkiten. - Luojan tähden.
Emme olisi tämän tason lentäjiä, ellemme osaisi toimia harkiten.
Mutta onko meillä myös haluja?
Kyllä, olen ihminen. Ja jonain päivänä kuolen.
Kuten me kaikki. Olemme koelentäjiä.
Ymmärrämme sen tosiasian ja kohtaamme sen työksemme.
Kuolet tosiaan. Haluan vain tietää,
- miten sinut muistetaan. - Sama se!
Kuulkaa. En yritä mitään muuta nyt tai muulloinkaan -
kuin auttaa ryhmäämme.
Ethän. Ajat omaa etuasi.
Kuten aina.
Onko noin?
Deke, pitääkö Marge siitä uudesta Buickista?
Gus, nauttiiko Betty uudesta keittiöstään?
Wally, etkö käynytkin juuri Grand Canyonilla?
Oliko hauskaa? Life-lehti pulitti rahat kaikkeen tuohon.
Järjestin sopimuksen. Enkä itseni vuoksi.
En tarvinnut sitä itse. Tein sen teidän ja ohjelman vuoksi.
- Rauhoitutaan nyt vähän. - Tai mitä? Lyötkö minua,
kuten sitä toimittajaa?
Kuka auttoi sinua silloin?
Palaat aina tekemääsi hyvään. Siihen, kuinka hyvä olet.
Myönnä pois. Pidät itseäsi minua parempana,
- etkö vain? - Olenkin.
- Pidät itseäsi kaikkia parempana. - Entä sitten?
Olen pelastanut teidät kaikki, hitto vie!
Kuulkaa.
Pidetään nyt housut jalassa.
Käyttäydytään kuin aikuiset miehet eikä…
Huonepalvelu.
Tilasin kaikille purilaiset. Arvelin, että maistuisi.
Luotin sinuun, John.
Käytit sitä minua vastaan.
Se varmaan toimikin.
Pääset varmaan ensimmäiseksi.
Mutta kaikki tässä huoneessa tietävät, mitä teit saavuttaaksesi sen.
Kiva saarna.
Kiitti muonasta, John.
Menen tapaamaan lapsiani.
- Gordo… - Mitä sanoitkaan viime yönä?
Ettet ole enää kovassa huudossa?
Taisit löytää tavan päästä taas suosioon.
He näyttävät jännittyneiltä.
Oletko päättänyt?
Olen.
No? Kuka?
En tiedä.
Lunney!
Tuo paperilappuja ja lyijykyniä.
Hyvää iltapäivää.
Matkanne San Diegoon meni kuulemma hyvin.
John, Convairin väki ylisti omistautumistasi.
No niin. Tänään päätämme lentojärjestyksen kolmelle ensimmäiselle astronautille.
Saamme kaikki tietää, kuka menee ensimmäisenä,
toisena ja kolmantena.
Mutta mitään ei julkisteta yleisölle tässä vaiheessa.
Tätä on odotettu pitkään.
Kukin teistä on pätevä suorittamaan ensimmäisen lennon.
On ollut kunnia -
tutustua teihin ja työskennellä kanssanne.
Tarkoitan sitä.
Todella.
Suuret kiitokset työstänne ja kärsivällisyydestänne.
Hra Lunney.
Vastaatte periaatteessa toisistanne.
Olette olleet yhdessä päivästä toiseen jo yli vuoden ajan.
Olette viettäneet enemmän aikaa keskenänne sen vuoden aikana -
kuin omien perheidenne kanssa.
Teistä on tullut tavallaan perhe.
Ja uskon teidän tuntevan veljenne paremmin kuin Chris tai minä voisimme.
Joten tämä on vertaisäänestys.
Esitän yhden yksinkertaisen kysymyksen.
Jos ette saisi tehdä lentoa itse,
kenet valitsisitte?
Kirjoittakaa nimi -
ja antakaa lappu hra Lunneylle.
Nähdään kohta.
No? Onko kolme ensimmäistä tiedossa?
Taitaa olla.
Mennään kertomaan.
Herrasmiehet.
Kolme ensimmäistä on tiedossa.
Kiitän teitä jälleen työstänne ja kärsivällisyydestänne.
Se oli siinä.
Tekstitys: Simo Sakari Aaltonen