MOSKVA, 1985.
Preveo: Bambula
Da? -Razotkrivena si. Idi u ambasadu smesta. -Dobro.
Da.
Šta je ovo? Šta se dešava?
Gospođice, pođite s nama.
Samo pođite s nama. -Molim vas, ne. Stanite!
Zdravo! Gde možemo naći Roberta?
Stani! Uhvati ga!
Idemo. -Prevodim. -Ustani! -Prevodim. O čemu se radi?
Da vidim vaše isprave. -Ja sam američka državljanka.
Ima li problema?
Pođite sa mnom.
Gospođice. -Zovite ambasadora Hartmana. Recite mu da je šifra 13. -Izvinite?
Ja sam diplomata. Zovite ga smesta! -Ostanite tu.
Hoću da preneseš poruku svojim ljudima.
Možeš li uraditi to za mene?
Hvala.
Jebem ti!
ANA
5 GODINA KASNIJE
MOSKVA NOVEMBAR 1990.
Da? Ne, imam samo tri.
Ima jedno mesto gde nisam pokušao. Pijaca.
Tip kojeg sam upoznao sinoć u klubu mi je dojavio. Lokalni plejboj.
Bog zna šta da očekuješ, ali je na putu za aerodrom pa...
Da. Da, naravno. Ćao.
Gledaj kuda ideš do đavola!
Izvinjavam se. Šta te interesuje?
Izvini. Ne govorim ruski. Engleski?
Engleski, kineski, francuski, japanski, šta god želiš.
Koja te interesuje? -Iskreno, zainteresovan sam za tebe.
Ja sam skaut za modnu agenciju iz Pariza.
Tražim buduće zvezde. Da li si zainteresovana
da postaneš model u Parizu? -Već sam zauzeta ovde u Moskvi.
Tako što prodaješ lutke? -Ne. Pohađam fakultet, studiram biologiju.
Nema potrebe da ga napuštaš. Imamo devojke koje studiraju stalno.
Ništa ne znam o manekenstvu. -Sigurno brzo učiš.
Uostalom, možemo se pobrinuti za sve.
Obuka, smeštaj, viza, dokumenta. Kako se zoveš? -Ana.
Ana, molim te, možeš li skinuti maramu da ti vidim kosu?
Da. Prelepo.
Zdravo, dobro došla. Mogu li ti pomoći? -Da... -Ana!
Dobro došla u Pariz. Dobro došla u svoj novi dom! Kako si? -Dobro.
Evo. Da uzmem ovo. Ovo je agencija. Kakav je bio let?
Bilo je sjajno. -Stvarno? Odlično. Drago mi je da čujem to.
Da te upoznam. Ovo je Doroti, tvoj buker. Najbolja u poslu.
Zvaću te kasnije. Ćao. Kako si? Sad je dva u Francuskoj.
Već sam okačila tvoju fotografiju tamo. Ljudi lude za tobom.
Ostale devojke su veoma ljubomorne. Izvoli. -Hvala.
Imamo dosta Ana. Pa sam dodala M.
Ana M. znači ljubav na francuskom. Živeli.
Naša nova zvezda je stigla i niko da mi kaže. -Džon Maki, veliki šef.
Drago mi je što si kod nas. Čujem da će Doroti voditi računa o tebi.
Ne znam kome se više posrećilo. -Meni. -U redu.
Hoćeš da vidiš svoj stan? -Naravno.
Dobro došla u svoj novi dom. Molim te ne gubi ključeve. Koštaju mnogo, važi?
Ali najpre, najvažnija soba, kuhinja
s našom čuvenom Inge. Ćao! -Da. Besna Inge.
Hvala bogu što Inge održava ovaj stan. Ovo je trpezarija
i salon s Petrom i Sonjom. Ćao!
Hvala, Inge. -Jebi se, Inge. -Baš su zabavne.
Ove devojke neće ostati ovde. Putuju za Tokio.
Mislim da je tvoja soba ovamo. Ups. Pogrešna Ana.
Imamo mnogo Ana u agenciji.
Šta je? Zvaću te kasnije.
Ormari, ormari, ormari. A ovo je Renata. -Ćao. -Ćao.
Tvoja soba i kupatilo.
A ovo je Mode. -Ćao. -Ćao.
Ana. -Ako ti nešto treba,
znaš gde da me nađeš. -Hvala.
Dobro. Da ti pokažem tvoju sobu.
Možda nije ono što si očekivala, ali čim počneš da dobijaš angažmane,
moći ćemo da te preselimo u vlastiti stan.
Zabava počinje kad si na setu. Adresa za sutra. Tvoje prvo snimanje.
Ali mislila sam da ću prvo da učim. -Da, ali praksa je bolja od teorije.
Spojili smo te s jednim od najboljih.
Mario Konti. Bićeš u sjajnim rukama. Moram da idem.
Isključi tu jebenu muziku. Ovo nije noćni klub.
Nikad nisam video da bela toliko blješti.
Pokušavaš da mi spališ rožnjače? Promeni to. -Izvinite, gospodine.
Dobro došli u srednje godine.
Bože! Izvinite, devojke, kasnim.
Morala sam da idem metroom. Nisam mogla naći taksi. Kako si, dušo?
Bože! Šta je to? -Ništa. Bila sam mlada i glupa.
Nađi mi nekog ko nije bio. -Nađi nešto! Katarina Velika.
Obuci to. I prestani da joj sapunjaš lice tim sranjem.
Eto. To je prava muzika!
Tutanj. Izlazite iz mog kadra. Izlazite. Smesta! Sad je u redu?
Uradio si to. Gledaj u mene.
I smeši se. Molim te, opusti se i smeši. Hajde. Okreći se.
Tako je dosadno. Okreći se. Stani. Dobro. Izbaci sise. Isturi ih.
Isturi svoje sise. Isturi ih. Dobro.
Još emocija! To je sjajno.
Da. Dobro.
Ludo. Totalno ludo.
Ćao, Ana. -Ćao, Renata.
Šta koji kurac radite u mojoj sobi? -Ti imaš najveći krevet.
A moj krevet je premali! -Hajde, pridruži nam se. -Ne, hvala.
Samo večeras.
Skloni se. Da li bi prestao?
Evo.
Oleg, prijatelju! Drago mi je što si došao. -Džone.
Odakle si doleteo ovog puta? -Znaš, tu i tamo.
Međunarodni čovek misterije. Hajde!
Angažovali smo novi čudesan talenat.
Ono je Milena, Brazilka koju smo maznuli Elitu.
Latinoamerički rudnik zlata.
Ko je ono, tamo? -Ana M.
Stigla je iz Moskve nedavno. Hoćeš da te upoznam?
Ne. Treba da odmorim. Umoran sam od putovanja. -Ne, ne. Hajde.
Ta fora sa stidljivošću ne prolazi kod mene. Ti si partner.
Upoznaj najnoviju radnicu. -Doneću ti nešto. -Hvala.
Ana! Da ti predstavim Olega Filenkova. Tvog sunarodnika
i jednog od naših partnera u firmi. -Ćao. -Manjinskog partnera.
Ostaviću vas da se ispričate. Razgovarajte o svojoj rodnoj zemlji.
Ovo je luda zabava. Odsedate li u Parizu?
Ne. Imam kuću u Londonu, ali uglavnom živim u Sankt Peterburgu.
Prezimite u Evropi. -U proleće,
ne postoji lepši grad. Tamo pravim zabavu svake godine
da proslavim njegov dolazak. Bila bi mi čast ako bi došla.
Ali sad je septembar. -Čujem da te brzo rezervišu.
Pokušavam da budem prvi. -Da. Imam mnogo posla ovde.
Sve se brzo dešava. -A ako te pozovem na večeru,
da li bi to smatrala prebrzim?
Ne, ne. -Šta nije u redu?
Ništa. Samo čini mi se prebrzo. Mogu li dobiti još šampanjca, molim?
Naravno, ali, Ana, prošlo je 2 meseca.
Skoro svakog dana se viđamo. Uživam u svakom trenutku.
Ali ljubiš me, napustiš me. Opet me ljubiš. Jesam li ja igračka?
Ne, naravno da nisi. Samo... Izvini što ću reći, ali...
Ne želim da budem jedna od devojaka koju ćeš da odbaciš.
Zovem te na svako okupljanje. Svaku večeru.
Svako veče te izvodim držeći te za ruku
kako bih mogao da se šepurim tobom pred celim Parizom.
Šta još moram da kažem da te ubedim? -Hvala. Ne znam.
Možda mi možeš reći nešto više o sebi. -Kako to misliš?
Koji je tvoj posao? Čime se baviš? Bojim se da si špijun ili tako nešto.
Dušo, rekao sam ti, bavim se uvozom i izvozom. Dosadno je.
I s vremena na vreme prekršim zakon tu i tamo. -Na primer?
Postoje sankcije protiv država širom sveta, zar ne?
Ko nadrlja? Lideri. Nikada.
Narod pati. Ja sam tu da im pomognem. -Kako? -Treba im hrana.
Lekovi. Nafta. Sirovine. Ja pomažem da se nabave te stvari.
Hrana i lekovi?
Povremeno i oružje.
A otkad je oružje sirovina?
Ako ono služi za odbranu slobode.
Ima li mnogo zemalja kojima tako pomažeš?
Sirija. Libija. Somalija.
Dobro, stani. Stani. Ne želim da znam. -Čečenija. -Prestani!
Ne bi trebalo ni sa kim da pričam o tome.
Dosta rizikujem radeći to. Hoćeš dokaz, eto ga.
Moj život za tvoju ljubav.
Gde je kupatilo?
Daj mi minut.
3 GODINE RANIJE
Dušo, najbolja si.
Svidelo ti se to, zar ne?
Svidelo ti se to?
Je li i tebi bilo lepo?
Sigurno je bilo.
Ponestalo nam je alkohola. -Podne je.
Ne smem da pijem u podne sad?
Popušila si svu travu? -Mi smo je popušili.
Šta to radiš?
Hoćeš da služiš u mornarici?
Pusti te gluposti. Testiraće te na drogu.
Mogu da se skinem. -Ne brini za lovu i ostalo. Pobrinuću se za sve.
Imam nešto krupno u planu, tako da možemo živeti na visokoj nozi zajedno.
Veruješ mi? Veruješ mi, zar ne? Veruješ mi?
Ne znam. -Šta to znači?
Ne znaš? Ne veruješ mi?
Slušaj me kad pričam s tobom!
Seti se, ko te je sklonio s ulice?
Da nije mene, prostituisala bi se za obrok. Zar ne? Ja sam te spasao.
Pustio sam te u svoj dom, u svoj život!
Dao sam ti da se uduvaš svaki put bez ikakvog cimanja.
Ti si me uvukao u ovo. -Nezahvalna kučkice!
Misliš da meni s neba pada kao tebi mali anđelu?
Ne! Ali ti nikad nisi srećna, uvek želiš još.
Još i još. Gledaj me dok ti pričam.
Kučko!
Bolje bi ti bilo da se izviniš. Treba da puziš na kolenima.
Čak ni jebene sudove ne možeš da opereš!
Ni namirnice da kupiš! Ponestalo nam je svega.
Kučkice!
Tražio sam te. Uđi.
Čiji je to auto? -Tvoj, dušo!
Od danas, bićeš poznata kao Benc!
Ukraden je? -Naravno da nije, rekao sam ti da imam nešto krupno u planu.
Život će biti sjajan kao što sam obećao.
Hajde, uđi. -Šta ona radi ovde?
Da, u pravu si, znam...
Čudno izgleda. Idemo kući i reći ću ti sve o tome. U redu? -Vidimo se tamo.
Daj bre, biće ti potrebno 20 minuta da stigneš. Uđi u kola.
Vrata. -Molim vas, uđite.
Gospođice.
Ovo nije put prema kući.
Moram da stanem do bankomata.
Mi nemamo bankomate. -Imamo jedan sad. Prvi.
Nika zna gde.
Treba ti kartica banke. -To smo rešili.
Kupićemo ti novu haljinu.
I ja hoću lepu haljinu. -Dobićeš je, dušo.
Petja, pusti me napolje!
Da, da. -Tamo!
Evo nas. -Petja!
Potrajaće 5 minuta. Idemo.
Izlazi! -Amerika. -Začepi!
Tvoj PIN! Koja je šifra?
Tri... Pet...
Devet... Devet...
Jebem ti!
Nema 4 hiljade! -Probaj tri!
Govori tiše.
Meni kažeš?
Je li?
Jebem ti, gde je novac?
Reci mi gde je novac!
Pjotr! Hajdemo kući. -Radim ovde.
Daj mi šifru od ove kartice.
Jebem ti!
Sve je u redu.
Pjotr!
Izlazi napolje!
Pjotr! To je policija! -Nisam slep!
Pjotr!
Šta to radiš? Ulazi unutra!
Ne pucaj!
Šta to koji kurac radiš? -Daj, bre!
Pjotr.
Hajdemo kući.
Da, hajdemo kući. Da.
Kući.
Pakuj se.
Idemo za pet minuta.
Ana Poliatova?
Koliko shvatam govoriš engleski.
Imaćeš pitanja i ja ću odgovoriti na njih.
Ali prvo, moraš da saslušaš.
Svi imamo prekretnice u svojim životima.
Većinu vremena, nismo ih svesni dok nam ne dišu za vratom.
Ali ovde sam da ti kažem da je ovo jedan od tih trenutaka.
Svaka raskrsnica nudi nekoliko mogućnosti.
Moraš izabrati pravi put.
I ponekad, te odluke moraju biti donesene brzo.
Ana. Hajde, moramo da idemo.
Otkud znaš da govorim engleski?
Pre nekoliko dana, popunila si zahtev da se prijaviš u mornaricu.
Zašto? -Prijaviću se u bilo šta
što će me maknuti iz ovog usranog bitisanja. -Tvoj otac je bio poručnik.
Ali nisi to napisala u prijavi.
I bila si kadetkinja u vojnoj akademiji Omsk. Ali napustila si je sa 17 godina.
Nakon što su moji roditelji umrli.
Ovde piše da voliš šah.
Umem da igram.
Tvoj profil nam je zanimljiv.
Imaš talente i veštine koje možeš unaprediti uz našu pomoć.
Na primer? -Inteligencija. Smirenost pod pritiskom.
I određena količina besa može biti korisna.
Mada si uglavnom, nenarezan ključ,
što znači da imaš potencijala da otvaraš mnoga vrata.
Nudiš mi posao? -Nudim ti novi početak.
Jednogodišnja vojna obuka. Četiri godine rad na terenu.
A kad to istekne?
Pre 5 minuta, nisi imala budućnost. Sad hoćeš da znaš kakva je.
Za 5 godina, možeš da odeš.
Videla sam ti lice.
To znači da ili idem s tobom ili uopšte ne idem.
Vidiš? Rekao sam ti da si inteligentna.
Ne. Ne sviđaju mi se tvoji predlozi.
Mislim da si donela pogrešna odluku.
Govoriš o prekretnicama i odlukama. To su samo lepe reči.
Ako to znači da će me to odvesti u još jedan usran grad,
u još jednoj usranoj kutiji...
Imaš pravo da donosiš odluke u svom životu.
Idi ovde, idi tamo. Reci da, reci ne.
Ali ne možeš odbiti sam život. Tvoj život je bio dar.
Ko ti ga je dao?
Moji roditelji.
I ovako im odaješ čast? Ovo bi tvoj otac želeo za tebe?
Njihovi životi su gotovi. Ali tvoj nije.
Imaj malo vere. -Poslednji put kad sam verovala muškarcima,
pogledaj gde me je dovelo. -Nikad ne veruj muškarcima, Ana.
Veruj u sebe.
Dobro.
3 GODINE KASNIJE
Kako je tamo unutra? -Nervozno. -Je li uopšte šetkala?
Uglavnom je sedela. Oko sat vremena. -Tražila je vodu? -Ne.
A njene cipele? Igrala se s njima? Obuvala ih i izuvala?
Nisam primetio.
Izvini što si morala da čekaš. Hoćeš čaj ili kafu?
Ne, hvala. -Pokušavam i ja da smanjim unos kofeina.
Evo ga tri. Izvini što se nisam predstavio.
Ja sam agent Lenard Miler. Ja sam u Parizu na zadatku.
Samo pomažem svojim francuskim kolegama. Jer sam dobra osoba.
Tebi je život bajka.
Od prodavačice povrća u Moskvi do prvoklasnog modela za 6 meseci?
Prodavala sam matrjoška lutke, ne povrće. To je mala ruska lutka.
Dobro. To je poput one priče "Devojčica sa šibicama." Znaš li tu priču?
Devojčica je prodavala šibice, bilo je hladno i umrla je.
Veoma je depresivna. Ali ti se izvukla.
Kakva je bila priroda tvog odnosa s Olegom Filenkovim?
On je partner u agenciji i naletim na njega s vremena na vreme.
Je li tu bilo veće bliskosti? Intimnosti? Seksa?
Flertovao je sa mnom, ali svako to radi.
Mora da je dosadno da odbijaš muškarce neprestano.
Navikneš se. -Kad si ga poslednji put videla?
Mislim, prošle nedelje.
Oleg je umro u utorak, 27. u predsedničkom apartmanu u "Le Morisu".
Koje li slučajnosti da si u utorak, 27,
ušla u "Le Moris" u tačno 1.37 popodne.
A onda i g. Filenkov u 1.58 popodne. Negde između dva i pet popodne,
Oleg i njegovi telohranitelji su bili na pogrešnom kraju lošeg dana.
Napustila si hotel u 2.23. Vidiš? Možeš li mi to objasniti?
Sedela sam u baru u foajeu i čekala ga, ali,
nije došao. Rekao je da hoće da popijemo piće i...
Da, znala sam šta je to značilo. -Tucanje?
Pretpostavljam da je to značilo tucanje.
Uznemirila si se. Izvini.
Hvala. Da li si primetila nešto sumnjivo?
Na primer? Ogromnog tipa koji šeta po foajeu s mačetom?
Ne, pre će biti bereta 92 s prigušivačem.
Zar ne možete pogledati nadzorne kamere iz hotela?
Primetila si ih? -Svuda su. -Kasete su obrisane.
Imamo posla s profesionalcima.
Nova sam u gradu. Radim. Zarađujem za život. Ne želim da ostanem bez toga
zbog ovoga. Imam devojku. Veoma je ljubomorna.
I, da, možda bih spavala s njim, ali nisam.
Uostalom, to ne bi bio zločin, je li? -Nikad nisam gledao modnu reviju.
Mora da je neverovatno. -Mogu vam nabaviti besplatne karte, ako želite.
Stvarno? Hvala. Biću u Parizu kratko.
Treba da ostanemo u kontaktu.
Videćemo se.
6 MESECI RANIJE
Ne znam šta mogu da radim s njom. Nema visoko obrazovanje.
Narkomanka je.
Čista je godinu dana. I ocene su joj odlične.
Iz bilo kog predmeta. Pogledaj ovde.
Streljaštvo. Gluma. Pobedila je sve u šahu.
Kao da je bitno što igra šah!
Reci mi da ume popraviti grejalicu, onda će biti bitno.
Noževi, 100%. Vožnja.
Ali profil kao njen ne tražimo.
Jebozovna, pretpostavljam. Korisna kao seksualna klopka.
Ali osim toga, ne vidim šta možemo da radimo s njom.
KGB-u su potrebni pametni agenti koji mogu proceniti situacije,
reagovati brzo i odgovarajuće.
Mislila sam da smo savršeno jasno naveli naše potrebe.
Obučena je s tim na umu. Njeno opšte znanje, njena sposobnost
da stvori opcije na licu mesta. Ona je veoma inteligentna.
"Nije dovoljno biti samo inteligentan da deluješ inteligentno."
Dostojevski. -"Kao zatvorenik bačen na dno dubokog, suvog bunara
ne znam ko sam, ni šta me čeka.
Da, jasno mi je da sam u ovoj okrutnoj i neumornoj borbi sa Satanom,
predodređena da izađem kao pobednik.
Onda će se um i materija spojiti u savršenoj harmoniji.
I vladavina kosmička počeće."
Čehov.
Galeb. Prvi čin. Drama u drami. -Vaša omiljena drama.
Otkud si to znala? -Radim za KGB, dušo. -Ona nije bila...
Uzeću je. Na probu.
Ako ne bude išlo, poslaću je kući u vreći za telo. -Dogovoreno.
Hajde.
On će biti za jednim od stolova pozadi. -A pištolj?
Ima li telohranitelje sa sobom? -Otkud ja znam?
Hoćeš li da odradim posao umesto tebe? -Ne. Mogu ja to.
Kad budeš završila, uzmi mu telefon.
Izađi na zadnja vrata. Čekaćemo u autu. Imaš 5 minuta.
Gospođice? -Tražim prijatelje. -Molim vas, izvolite.
Tri minuta.
To su pet minuta, idemo. -A njegov telefon?
Naći ćemo drugi način. -A ona? -Ako ne može izvršiti misiju,
ne interesuje me. -Treba da joj damo dodatni minut.
Zašto? -Jer obavljanje ove misije
za 5 minuta je nemoguće.
Nedaće su dobar učitelj.
To je dodatni minut. Hajde, idemo.
Evo!
Dala sam ti 5 minuta. Trebalo ti je 5 sata. Bravo.
Pištolj, nije bio čak ni napunjen!
Trebalo je da proveriš svoju opremu.
Smestili ste mi.
Znaš li zašto hramljem?
Hajde. Mora da si pročitala moj dosije dosad.
Manja nezgoda. U Čečeniji.
To je zvanična verzija. Istina je da sam tokom obuke
izbačena u Karakan šumu u Sibiru. U Karakanu ima vukova.
Takođe ima i zamki za vukove, zatrpane u snegu.
Vukla sam čelično kljuse na nozi tri dana.
Kad sam se konačno vratila u kamp, moj instruktor mi je dao šrafciger,
i rekao: "Nevolja nikad ne šalje upozorenje."
Žao mi je. Neće se ponoviti.
Ne, neće.
Imaš 14 dana za pripremu. Iskoristi to mudro.
Zgrada broj 3, 11. sprat, stan broj 25.
Dobro došla u svoj novi dom. -Hvala.
Halo? -Smeštaš li se? -Da. Još jedna siva kutija.
Imam osećaj kao da sam na početku. -Strpljenja. Prvi ti je dan.
Znam. Znam.
Hoćeš na večeru? -Volela bih.
I htela bih da te vidim. -Sjajno.
Ali Olga mi je uvalila brdo posla. Moram da se pripremam.
Naravno. Naravno. -Znaš da bih volela da...
Znam. Uči. To je važno.
Naći ćemo neki drugi termin. -Da, drugi termin.
Plaćaju te da tražiš devojke? Time se ja bavim. Samo što mene niko ne plaća.
Nije tako lako. Očekuje se da nađem 5 do 6 devojaka na svakom putovanju,
ali mučim se. -Mučiš se da nađeš
lepe devojke u Moskvi? Radiš to pogrešno, prijatelju.
Ne, nije u pitanju samo lepota. Tražimo nešto jedinstveno. Biseri. Dragulji.
A dragulji od 183 cm ne rastu na drveću. Čak ni u Moskvi.
Jesi probao na pijaci u Izmailovski parku? -Izmail...
Izmailovski park. Hoćeš li da ti zapišem možda?
Da, molim te. Da. -Da.
Ulazi na pijacu. Biće kod tebe za 5 minuta.
Naravno. Razumem.
Pogrešno je skrenuo. -Presretni ga.
Gledaj kuda ideš do đavola!
Izvini, ne govorim ruski. -U kontaktu je s njim trenutno.
Bilo je i vreme. Hajde!
Ana M. znači ljubav na francuskom. Živeli!
Da? -Kako ide? -Vodi je okolo.
Proverio si agenciju? -Tokom vikenda. Sasvim tipična.
A jesi li proverio stan? -Pet devojaka,
sve dovoljno čiste. Nešto droge, sitni prekršaji.
Nek me pozove kad se smesti.
Ja sam. -Kako tvoj novi život?
Da živim sama, bilo bi lakše.
Tamo si da se infiltriraš, ne da odmaraš.
Dali su mi novo ime. Sad sam Ana M.
M za Moskvu? -Šta drugo može biti?
Veoma originalno. Kakve su ti cimerke? -Podnošljive.
Francuskinja mi se stalno nabacuje. -Kakav je seks?
Otkud znaš? -Radim za KGB, dušo. -Seks je dobar. Hoćeš da znaš neke detalje?
Ne. Nema potrebe da prestaješ. Da znaš, veza s devojkom
može da drži predatore podalje. Samo ne dozvoli da ti to ometa posao.
Tvoja meta stiže u Pariz sledećeg meseca. Budi spremna. -Biću.
Možda ne bi trebalo da pijem na prazan stomak.
Doneću ti nešto. -Hvala.
Ana! Ana! Da ti predstavim Olega Filenkova. Tvog sunarodnika
i jednog od naših partnera u firmi. -Ćao.
Ovo je luda zabava. -Da.
Živite li u Parizu? -Imam kuću u Londonu.
Ali uglavnom živim u Sankt Peterburgu. Prezimite u Evropi.
Da, jednom davnom sa svojom ujnom.
Zar nemaš bolji ugao od ovoga? -Imamo 3 kamere.
Ne tražim još kamera! Tražim bolji ugao!
Do đavola s ovom usranom slikom! Kažeš mi da je ovo najbolja tehnologija
koju Moskva ima? Mogla bih da koristim i svoj jebeni teleskop!
Ako te pozovem na večeru, da li bi to smatrala prebrzim?
Bingo.
Gospođice.
Videćemo se.
Kakav je? -Pametan. Zgodan.
Pomalo kreten. -Tipičan agent CIA-e.
Je li spomenuo trake? -Samo one koje su izbrisane.
Imaju snimak sa sigurnosnih kamera s druge strane ulice
na kome ulazimo i izlazimo iz hotela.
I onda? -Kao što sam rekla, ispitivao me je. Ništa više.
I onda te je tek pustio da ideš? -Dobro lažem. -Ne. Ne, ne.
Ne, ako si lagala, to bi provalio.
Ništa više što se tiče njega, onda? -Ne. Ništa.
Kloni se nevolja do sledeće nedelje. Vraćaš se u Moskvu.
Zauvek?
Ja postavljam pitanja.
Da? -Ja sam.
Prilično lepo.
Planiraš da je zadržiš? -Hoću vaše mišljenje.
Bez porodice, nije vezana ni za koga ni za bilo šta. Bez jemstva.
Može nam okrenuti leđa svakog trena. -Dobro je obučena.
Neke njene odluke su nepotrebne.
"Napadači nekad zažale zbog loših poteza, ali je mnogo gore
da zauvek žalite za prilikom koju niste ugrabili."
Lenjin? -Kasparov.
Kažu da si dobra u šahu. Treba da igramo.
Imaš li pitanja?
Skoro sam odradila 2 godine. Jedna na obuci, jedna na misiji.
Kad isteknu mojih pet godina, moram li ostati u Moskvi?
Ili mogu otići kuda god poželim? -Šta ovo znači "pet godina", Olga?
Uz dužno poštovanje, samo nekoliko je izdržalo 5 godina u mom odseku.
Osim tebe. -Osim mene. -Šta to sve znači za mene?
Radićeš za KGB ove godine, pet godina, deset.
Budi srećna i ponosna što služiš svojoj zemlji.
S poštovanjem, srećna sam i ponosna što služim svojoj zemlji.
Eliminisala sam 27 meta za 2 godine. Ali rečeno mi je da...
Samo se na jedan način napušta KGB. Hoćeš da saznaš koji je to?
Ne, gospodine. -Stoga ne igraj se sa mnom.
Osim šaha.
Može partija? -Možda nekog drugog dana.
Dobro.
Ćao.. -Uđi. Uđi.
Ćao, dušo. -Pripremam ovaj stan cele nedelje.
Ovo je kuhinja. Mnogo ruske hrane za tebe.
Ovo je salon. I najvažnija soba...
Spavaća soba. Hajde, hajde.
Dobijamo angažmane, zarađujemo novac, i sad imamo vlastiti stan
kao što je Doroti obećala. I samo je naš! Možemo spavati gde poželimo.
Možemo jesti gde poželimo. I možemo...
Da se tucamo gde poželimo. Šta hoćeš prvo? Ručak ili seks?
Zapravo, hoću da idem u šetnju. -Po kiši?
Prestaće.
Šta je bilo? -Ništa.
Samo nisam imala dosta vremena da se dopunim, da budem sama.
Kako je prošla nedelja s tvojom porodicom?
Intenzivno.
Kapiram. Ti idi u šetnju. Ja ću spremiti večeru.
A ti se samo vrati s vinom. Šta kažeš na to? -Važi.
Dobro, onda.
Da? -Ćao. -Samo malo.
Ana, koji je ovo broj? Je li bezbedno?
Fina Japanka mi je pozajmila svoj telefon. -Kako je u novom stanu?
Fin je. Sa stilom. -Nešto nije u redu?
Je li ovo moj život sad, Aleks? Krađa mobilnih telefona,
čekanje da mi metak završi među očima?
Ne dozvoli da ti Vasiliev uđe u glavu. Postoje drugi načini...
Održiš mi neki glupi govor o odlukama i putevima,
i obećaš mi slobodu za 5 godina.
Mislio si da ću biti odavno mrtva pre toga, zar ne?
Ne preživi svako. Priznaću ti to.
Ali ti imaš priliku. Zasad, uživaj u trenutku.
Daj sebi vremena, Ana. Ono radi u tvoju korist.
Nek se struje kreću ispod tebe.
Sile će se promeniti. Neprijatelji mogu nestati.
Radi ono što možeš da ostaneš živa.
Vreme će učiniti ostalo. -Obećaj mi nešto, Aleks.
Bilo šta. -Ako nađem načina da budem slobodna jednog dana,
da li ćeš biti na mojoj strani? -Daću sve od sebe.
Videćemo se uskoro.
Slušaj, znam da prolaziš kroz veoma težak period.
I ne znam zašto, ali takođe ne želim da znam.
Želim da znaš da te volim takvu kakva jesi,
i uvek ću da ti se nađem kad god ti zatrebam.
U redu? -Hvala.
Dobro, devojke, odradimo ovo. Dobro, divno.
Veoma lepo, devojke. Veoma, veoma lepo. Ali budite nevaljale.
Da, to je lepo. To je veoma lepo! To, zelena haljino! Bože,
imaš divne noge. U redu, sledeće. Gotovo. Sledeće!
Sledeće, važi? Dobro. Bože, to je bilo divno!
Osećamo to. Osećamo se dobro.
Hajde, ono je bilo stvarno lepo.
Sjajno je. -Znaš da moram da idem u 5, zar ne?
Nema problema. Za jedan sat si gotova. U redu? -Strava.
To je lepo. U redu. Upamtite da ste princeze, ne transvestiti.
Pa bih hteo da vidim vašu žensku energiju ako bih mogao, molim vas.
Halo? Da? Zauzmite pozu, važi?
Jesi li se oporavio od sinoć?
Dobro, bilo mi je dosta. -Možda. Da, mogao bih.
Ana, ljubavi. Pokušavam da stvaram ovde.
Možeš li molim te zauzeti onu pozu? Jebeni idiot. -Ana...
Ne pomeraj se. -Molim te, Ana, treba nam ovaj posao.
Donesi ono čudo što si doneo juče.
Da, da. Večeras. Ona nije srećna. -Bože!
Hajde da budemo nevaljali sad. Nasmeši se.
Nasmeši se. Daj mi svoj najbolji osmeh. -Zašto? Do đavola, ima krvi.
Rekla sam da mi daš svoj najbolji osmeh! -Dobro. -Tako je bolje.
Sad budi pas.
Da, budi pas. Evo dobre kučke, psu.
Stavi ruke tamo gde im je mesto.
Dobro, ta je dobra.
To je kraj.
Ne pipajte me!
Više od sata kasniš! -Došla sam ovde što pre.
Olga je već zvala barem 10 puta.
Daj mi jebeni dosije i začepi!
Vurtenberg, 49, nemački diplomata, u ambasadi u Poljskoj.
Sav ilegalan novac s Bliskog istoka ide preko njega. Razveden, bez dece.
Već smo ostvarili nekoliko kontakata, ali nema vajde.
Ne može se potkupiti. Stoga nemamo prednosti u pogledu ucene.
Ima, međutim, jednu slabu tačku. -Da pogađam.
Ovde u Milanu, koristi usluge čoveka po imenu Stefano.
Već smo sredili stvari s te strane. Vurtenberg te čeka.
Gde je oružje? -U kupatilu. Iza drugog lavaboa.
Telohranitelji? -Samo jedan. Pokvareno kopile. Imamo nadzor u hodniku,
ali ne možemo da ubacimo bubicu ili kameru unutra.
Neće biti pojačanja. Ako bude bilo problema... -Neće ih biti.
Donesi mi atašeovu tašnu, ključeve, dokumenta i otisak prsta.
Pitanja? -Koja soba?
Kreneš li dalje, moraćeš da platiš.
Bilo je i vreme. -Izvinjavam se. Saobraćaj.
Nedelja mode.
Mogu li iskoristiti vaše kupatilo? -Da, ali, požuri.
Izgubili smo mnogo vremena. -Neću dugo. -Dobro.
Bila si unutra 12 minuta. -Nije bio nešto kooperativan.
Gde je njegov otisak? -Možemo ih uzeti s ovoga.
Ne, idiote. Zar nisi pročitala dopis? -Da, pročitala sam ga.
Gde je njegov kažiprst?
Očekivala si da... -Donesi njegov prst, da! Kao što piše u dopisu.
Kako očekuješ da ga kompromitujemo ako ne ostavimo njegove otiske svuda?
Hoćeš da pošaljem Mosana? -Ne. To je bila moja greška.
Moja greška i ja ovo moram uraditi. -Dok si tamo, donesi nazad svoj sat.
Nikad ne ostavljaj ništa.
Zašto si još ovde? Idi.
Evo. Jesmo li završili?
Da. -Mogu li da idem u krevet sad?
Treba li još nekog da ubijem i osakatim? -Šta nije u redu s tobom?
Samo mi je dosta svega. Ne mogu...
Uzmi odmor. -Šta? -Idi nedelju dana na letovanje. Kuda god želiš. Povedi Mode.
Odmori se. Oporavi se. Prebrodi ovo. Šta god da je.
Hvala. -Nedelju dana. Ne više.
Devojke, mogu li da vas častim pićem?
Ukoliko nisi milijarder, skloni se, čoveče.
Bože, toplo je ovde. Hoćeš da se vratimo u bungalov,
i istuširamo se? -Samo napred. Pridružiću ti se kasnije.
Dobro.
Ćao. -Uživala si na odmoru?
Da, bilo je divno. Čak sam ti kupila i poklon.
Evo, to je razglednica.
Divno.
Vreme je da se vratiš na posao.
Šta koji kurac? Jebote!
Broju pet, možeš li se okrenuti, molim te?
Gospodo, savršeno, divno. Sjajno.
Savršeno. Dušo, gledaj me. Ne mrdaj. Malo više Marije Antoanete.
Savršeno.
Dobro, veoma lepo. Hoću vatru. Daj sve od sebe. Hajde. Daj sve od sebe.
Vatra! Vatra! Tako je. To!
POVERLJIVO
To, još pritisni, dušo. Pritisni još, još!
Pokaži mi šta umeš! Pokaži mi šta umeš! Hajde! Hajde!
Dobro si obavljala posao ove godine.
Vraćaš se u Moskvu sledeće nedelje. Šef želi da te vidi.
Luda si. -To mi je trebalo.
I meni.
Priznajem, polagao sam male nade u tebe u početku. Devojke koje su prelepe
postanu problem pre ili kasnije. Zato angažujemo samo ružne.
Kad smo već kod Olge, zatražila je da ti se da medalja za isticanje u službi.
Ali ne nadaj se previše. Nema ceremonije niti bilo čega sličnog.
Kad završiš sa službom, tvoje ime biće ugravirano na zidu kod ulaza,
a penzija će se isplaćivati tvojim naslednicima, ako ih budeš imala.
Šta misliš? Da li zaslužuješ takvu čast?
Šah.
Ne.
Mat.
6 MESECI RANIJE
Zgrabite je! Džozef, pođi sa mnom.
Ne izgledaj toliko iznenađeno. Rekao sam ti da ćemo se videti.
Želećeš znati kako sam znao da se ovo odigrava,
i koliko dugo te držim pod prismotrom, sve te dobre stvari.
Zaslužuješ da znaš. Možda ćemo izaći na večeru neko veče, razglabaćemo.
Ali trenutno, imamo mali problem jer imamo 5 minuta da postignemo dogovor
pre nego što tvoji prijatelji počnu da se pitaju gde si.
Da ti dam kratku rekapitulaciju? -Razumem situaciju.
Da, rekapituliraću u svakom slučaju, samo da se razumemo.
Trenutno mogu da ti prikačim ubistvo Olega Filenkova,
njegovih telohranitelja, službenika u "Le Morisu".
Pokušaj ubistva Frederika Vurtenberga.
Da ne spominjemo špijunažu. Mogu da te smestim u francuski zatvor
za jedan sat, ili mogu obaviti poziv i prebaciti te u jedan
od naših tajnih zatvora u Češkoj republici gde će fini muškarci i žene
iz obaveštajne zajednice SAD-a
kršiti tvoja ljudska prava dok im ne dosadi. Vidiš u čemu je problem.
Prvo rešenje, ubijemo te. To će rešiti naš problem, ali ne tvoj.
Plus, to će uništiti naše planove za večeru.
Drugo rešenje, radićeš za nas. Preživećeš.
Večera je stvar izbora.
To je sve što imaš da ponudiš? -Ne verujem da si u poziciji da pregovaraš.
Dobro onda. Ubij me.
Nudiš isto sranje koje dobijam od svojih ljudi.
Budi rob ili umri. Ili ne smatraš sebe boljim od Rusa?
Istorijski, naravno. -Onda mi daj bolju ponudu.
Ograničen sam po pitanju pregovora. -Neću biti previše zahtevna.
Dobro. Reci mi šta bi te usrećilo. -Sloboda i zaštita.
To je teško ostvarivo. U redu. Ovako ćemo.
Radićeš za nas 3 godine a onda ćemo učiniti da nestaneš.
Jesi li ikad bila u Arizoni? Toplo je, ali nije sparno.
Nisam bio leti. -Ne, radiću godinu dana.
To je maksimum pre nego što budem razotkrivena.
I hoću da živim pored mora.
Vankuver. -Previše hladno.
Dobro, neki predlog?
Havaji. -Havaji. Havaji.
Dobro. Nek budu Havaji.
Kako ste me uhvatili? -Način na koji držiš tašnu.
Odsad, ti si pod mojom zaštitom.
I zaštitom Sjedinjenih Američkih Država.
Bila si unutra 12 minuta. -Nije bio nešto kooperativan.
Gde je otisak?
Gospodine! Vraća se. -Ni reči.
Treba mi njegov prst. -O čemu ti to jebote?
Treba mi njegov jebeni prst! -Nema šanse, on neće napustiti ovaj apartman!
Ne on! Samo njegov jebeni prst!
Stanite! Ovo nije bio deo dogovora. Mogu vam pomoći.
Nemam ništa protiv, ali to je sve. -Dobro. Stavite ga na sto.
Nemojte! Ne dirajte me! Nemojte!
U redu, nastavite. -Ne, ne. Ja to moram uraditi.
Postoji specifičan tip reza koji nas KGB uči da napravimo
da se uvere da nismo bili prisiljeni. Ako se izvede drugačije,
primetiće da nešto nije u redu. -Otkud znam da ga nećeš iseći
na način koji će nas odati? -Hoćeš ja da ti verujem za Havaje?
Bolje mi veruj za ovo. Uostalom, bilo je već 10 puta... -Dobro!
Razumem! U redu, ućutkajte ga!
Duboko udahnite, gospodine. Dajte joj jebeni nož!
Jesmo li gotovi? -Da, gotovi smo.
Mogu li da idem u krevet sad? Treba li još nekog da ubijem i osakatim?
Uzmi odmor.
Šta radiš ovde? -Došao sam da te obiđem.
Mogao si da nazoveš. -U CIA-i, sve se zasniva na ličnoj usluzi.
Sve je u redu? -Za sada.
Dobro. S naše strane sve je u redu, nema opasnosti.
Nevolja nikad ne šalje upozorenje. -Tako je.
Izgledaš odmorno, osunčano.
Zašto si zaista ovde? -Na odmoru sam.
Usadila si mi ideju u glavu. Rekla si Bahami.
Počeo sam da mislim na daikiri na plaži.
Dobar je osećaj. Dobar je osećaj družiti se.
Plus, tu je i ona večera koju ti dugujem.
Mislila sam da je ona stvar izbora. -Da, jeste.
Paziću na tebe, Ana. Zaštitiću te.
Ti si s nama sad. Mi štitimo naše agente.
Održaćeš svoje obećanje? Pustićeš me da odem nakon godinu dana?
Već sam im rekao da ti potraže kuću na Havajima.
Ne mogu da ti garantujem željeno ostrvo.
Nije bitno. -Ne, ali veruj mi, bitno je.
Nikad nisi bila? -Ne.
Zašto onda Havaji? -Razglednice na frižideru mojih roditelja.
Uvek je to izgledalo kao san. A ti? -Da, rođen i odrastao.
Pravi ostrvljanin. -Moj otac je bio u mornarici. Kao i tvoj.
Svideće ti se. Surfovaćeš. Ješćeš začinjenu šunku. To je raj.
Plus, lično ću garantovati da se tvoj san ostvari.
Bolje bi ti bilo da nabaciš boju inače ćeš izgledati previše sumnjivo.
Da, dobar savet. Ako ti budem bio potreban,
znaš gde da me nađeš. -U ormaru?
I zabavna je. Sve u fulu.
Konačno ću imati dovoljno novca da počnem s gradnjom.
I divno je područje. Nije predaleko od Sen Tropea.
Nije predaleko od plaže. Nemaju turiste.
Super mirno, znaš? Sama sam projektovala
i nešto sam razmišljala, hoću da sagradim celu kuću vlastitim rukama.
Znaš li da je moj otac bio stolar?
Ana. Da li si čula išta od ovoga što sam rekla?
Ne. Ni reč. -Šta nije u redu s tobom?
Hajde, javi se. Više nisam gladna.
Da?
Kako je na odmoru? -Prilično dobro.
Izgleda kao lepo mesto. -Jesi li bila ovde?
Ne.
Špijuniraš li me? -Radim svoj posao.
Sviđa mi se ovde. Već sam kaparisala bungalov.
Nije nešto smešno.
Šta nije u redu? -Verovatno
nikad nećemo moći na onu večeru.
Da, verovatno si u pravu. -Hajde da se jebemo umesto toga.
Ćao. -Uživala si na odmoru? -Da, bilo je divno.
Moram biti u ambasadi za pola sata. -Zakasnićeš.
Kreće li se? -Ne.
Uopšte? -Uopšte.
Dobro, prekidaj s tim.
Imam posao za tebe, kad se vratiš u Moskvu. -Kakav posao?
Poslednjih 20 godina, imali smo vezu s KGB-om.
Nije bila prijateljska, ali bila je puna poštovanja.
Ipak smo u istom poslu. Sve se to promenilo
kad je Vasiliev postavljen za direktora. Treba nam neko iznutra.
Hoćete da se otarasite direktora KGB-a? -Znamo kako da prokrijumčarimo pištolj
unutra i izvučemo našeg operativca.
Samo vam treba naivčina koja će odraditi posao?
Samo nam treba partner da učestvuje u misiji.
Upotrebite jednog od američkih partnera u Moskvi to da uradi. -Pre 5 godina,
izgubili smo 9 agenata u jednom danu. U mojoj smeni.
Vasiliev je dao naređenje.
To su bili samo muškarci i žene koji su radili svoj posao.
Pa nemate američke agente da to urade.
Morate iskoristiti Rusa. -Treba nam najbolji. -Razneće mi glavu.
Ovo organizujem 3 godine.
Proverio sam svaki detalj sto puta.
Ništa nije potpuno sigurno, ali je veoma blizu.
Smaknemo Vasilieva, ponovo uspostavimo malo reda.
Samo mi treba prava osoba da to ostvari.
Ti sve ostvariš. Neću te siliti da ovo odradiš.
Ana, ako ti kažeš da je neizvodljivo, neizvodljivo je.
Ali treba da znaš,
Ubedio sam ih da odobre prevremeno penzionisanje. -Kako to misliš?
Odradiš li ovaj posao, ideš na Havaje. Potpuna sloboda. Potpuna zaštita.
Sve što si želela. -I pristali su? Tek tako?
Mora da sam bio veoma ubedljiv. -Šta si im rekao?
Rekao sam im da ne želim da te izgubim.
U redu. -Dobro.
Hoćeš li biti u Moskvi? -Lično ću te izvući.
Jedino tako ću znati da ćeš biti bezbedna.
Šah.
Mat.
Izvini, Aleks. -Poludela si! Nikad nećeš izaći odavde živa.
Lezi dole.
Ti si mrtva žena. -Volim i ja tebe.
Uspavaće te.
Ne. Zauzet je.
Ne možete da čekate ovde. -Ovo je diplomatski auto.
Zar niste videli tablice? -Ovo je bezbedonosna zona.
Zaustavljanje je zabranjeno. -Ako ne želite probleme,
zaboravite na ovo.
Da?
Ponavljam... Zauzet je. Biće zauzet ceo dan.
Samo malo.
Radi sopstvene bezbednosti, molim vas odmaknite se barem 20 m.
Dobro, prijatelju, vidiš li ona vrata? Tačno tamo.
Svakog trena, moj kolega će se pojaviti,
onda će tvoje brige nestati, u redu?
Napolje! -Hajde, hajde! Vozi!
Ana?
Ne mrdaj! Ne mrdaj!
Obično, ovakve stvari radim s malo više uljudnosti,
ali bila je jebena nedelja i na izmaku snage sam.
Odgovaraćeš s da ili ne, i ne laži jer veruj mi znaću.
Znaš li ko sam? -Ne. -Tačan odgovor.
Da li si povezana s KGB-om, da ili ne? -Ne.
Mosad? -Ne znam Mosad šta... -Da ili ne? Takva je igra.
Ne!
U redu. Ana. Jesi li je videla?
Ne. -Reći ću ti šta ćeš tačno uraditi.
Ako te kontaktira, ako te pozove,
ako je ti pozoveš, stupićeš u kontakt sa mnom. Jasno? -Da.
Već smo ti ozvučili stan. Izlazite.
Izvini što sam ti poremetio dan.
NJUJORK
Zvezda dana. Čestitam. -Hvala, čoveče. -Odlična operacija.
Potvrđeno je ubistvo Vasilieva,
a Rusi su spremni da postave nekog drugog.
Da. Nadajmo se nekog boljeg. -Ne može biti gori.
Hriste, onaj tip je bio kreten. Postavio si stvari na svoje mesto.
Trebalo je vremena, ali osvetio si im se. Niko neće zaboraviti to.
Dobro. A devojka? Neke vesti?
Mrtva, verovatno. Ako je imala sreće. Devojka poput nje, u sibirskom gulagu?
Kako će se to završiti? -Hajdemo na večeru pre nego što napustiš grad.
Naravno. -Sjajno odrađeno. Velika pobeda za dobre momke. -Da.
NOVA PORUKA
Ponedeljak 14. dva popodne u Parizu, kafić u parku Monso. Ana
Ulazim u park. -Razumem.
Hoćete li reći našim momcima da budu malo diskretniji?
Mogu da ih primetim na kilometar. -Agenti 1 i 2, previše ste primetni.
Povucite se.
Imaš li ideju ko bi to mogao biti? -Radimo na tome.
S moje desne strane, Aleksej Čenkov.
Espreso ristreto. -Dobro. -Lenard Miler, CIA.
Bio je u Moskvi kad je Vasiliev ubijen.
Svi agenti nek budu spremni da intervenišu.
Izvlačite me odavde. -Ne brini, dolazimo.
Da, gospodine.
Postupak izvlačenja samo što nije. -Imamo kretanje.
Ne pomeraj se, Aleksej. -Poput patke koja čeka da bude upucana.
Niko neće biti upucan. -Izvlačenje za 20 sekundi.
Aleksej, ne radi ništa glupo. -Petnaest...
Deset...
Pet... -Stanite. Stanite. Čekajte.
Čekajte. Čekajte. -Zašto? Šta se dešava?
Ona je ovde.
Lepo je videti te. -Ubiću te sopstvenim rukama, Ana.
Znaš li to? -Znam, ali moramo prvo da razgovaramo.
Hoćeš li nam reći za još neke ljubavnike? -Ne, samo vas dvojica.
O čemu se radi? -Došla sam da se oprostim.
Zauvek.
Kad sam bila dete, igrala sam se s matrjoška lutkama
mnogo pre nego što sam se pretvarala da ih prodajem na uglu ulice.
Obožavala sam da ih otvaram i gledam njihova prelepa lica.
Žena unutar žene unutar žene.
Da je lutka napravljena po uzoru na mene, šta bi ona bila?
Ćerka? Devojka? Ruska špijunka? Model?
Američka špijunka?
Ako stignete do najmanje lutke sakrivene duboko unutra, šta je ona?
Nikad nisam znala. I htela bih da saznam.
Šta god da smo imali, svako od nas doveo me je ovde.
To mi je dalo odlučnost da živim i suočim se sa sobom.
Nešto što neću zaboraviti.
Ali zaboravila si pravila, Ana.
Evo. To sam dobila od KGB-a.
A ovo sam dobila CIA-e.
Kad? -Tvoja aktn-tašna.
Dobro odrađeno. -Hvala. -Šta će biti sad?
Obojica ste dobili ono što vam pripada.
Sve se vraća u normalu. I rastajemo se kao dobri prijatelji.
A ako ti se nešto desi, postoji kopija negde.
Ide pravo u novine? -Nadam se da me volite koliko i ja vas.
Postaraćete se da se to ne desi. -Mnogo vere polažeš u ljude
koje ne poznaješ, Ana. -Za 6 meseci, informacije koje imaš biće zastarele.
Krenuće na tebe, gde god da si. -Nisam imala ni jedan dan slobode.
Šest meseci je večnost.
I bolje mi je da imam to.
Jesmo li se dogovorili?
Želim ti sve najbolje.
Barem šest meseci.
Aleks?
To je gorka pilula da se proguta.
Pitala sam te jednom, ako nađem izlaz, da li ćeš biti na mojoj strani?
Ne. Ne. Rekao sam da ću dati sve od sebe. -Samo to i tražim.
Ako se nekad predomisliš, dođi kući svojoj porodici.
Jasno?
Jedina porodica koju imam je za ovim stolom.
Kučka! Ako misli da će joj ovo proći...
Nastavite da snimate. Ti, ostani ovde.
Hoćeš prvi da odeš? -Ostaću neko vreme.
Da te častim pićem? -Ne preteruj, druže.
Ana! -Olga? -Niko se ne zajebava s KGB-om!
Svi agenti, pokret! Pokret! Idemo! Sklonite ga odatle!
Daj da joj pomognem, Čenkov. -Zašto misliš da joj treba tvoja pomoć?
Umreće. -Svi ćemo umreti jednog dana, prijatelju.
Bilo bi bolje da odeš prvi.
Imaš čist put iza sebe. -Insistiram.
3 MESECA RANIJE
Donesi mi 2 palačinke. Bez preliva, samo šećer.
Znam da su te Amerikanci kontaktirali. -O čemu ti to?
Kad si se vratila iz apartmana, imala si tragove lisica
na ručnim zglobovima.
Tad si izgubila sat.
Znam te, Ana. Znam kao da si moja ćerka.
Zasad, ono što znam neće napustiti ovu limuzinu.
Ali moraš da mi raportiraš sve što Amerikanci planiraju.
Kakav posao? -Poslednjih 20 godina,
imali smo vezu s KGB-om.
Nije bila prijateljska, ali bila je puna poštovanja.
Ipak smo u istom poslu. Sve se to promenilo
kad je Vasiliev postavljen za direktora.
Hoće da ubiju Vasilieva?
I hoće da ja odradim posao.
Šta najviše želiš na svetu, Ana?
Svoju slobodu.
Radi tačno kako ti kažem i dajem ti reč, bićeš slobodna.
Gde je? Dobro.
Daj mi drugi ugao.
S leve strane. Taj. Zumiraj. Još! Još, još.
Daj da vidim lice. Na lice!
Isključite.
Moja draga Olga, ako primiš ovu poruku, mora da je sve teklo po planu.
Ti si na mestu Vasilieva, a ja sam... Pa, nadam se da sam živa.
Naučila si me kako da se zaštitim,
jer niko drugi ne može to uraditi za mene.
I veoma sam zahvalna zbog toga. Ali jedina stvar koju ne mogu uraditi
je da obrišem svoj dosije iz baze podataka.
Jer samo Vasiliev može to uraditi. Ili njegov naslednik.
Znam da ćeš održati reč,
jer je čast veoma važna za tebe, i ništa smo bez nje.
Ali u slučaju da želiš promeniti naš dogovor,
postavila sam još jednu zamku za vukove u snegu.
Snimila sam naš poslednji razgovor. -Rok trajanja je istekao Vasilievu.
Dosta su muškarci upravljali našim životima.
Upotrebi pištolj koji će Amerikanci sakriti za tebe.
Samo treba da ubiješ kopile.
Primenila sam sve što si me naučila
tokom ovih dugih godina i sad sam van igre. Nadam se da ćeš poštovati to.
I nadam se da se ponosiš mnome.
Mat!
Kučko.
IZBRISANO
Preveo: Bambula
Preuzeto sa www.titlovi.com