Moskva, 1985
Ja? –Razkrili so te.
Takoj pojdi na veleposlaništvo. –Prav.
Prav.
Kaj je to? Kaj se dogaja?
Gospodična, pojdite z nama.
Pridite. –Ne, počakajte.
Dober dan! Kje je Robert?
Stoj! –Primi ga!
Pridi. –Prevajam. –Takoj!
Prevajam. Kaj se dogaja?
Rad bi videl vaše dokumente. –Ameriška državljanka sem.
Je kaj narobe?
Pridite z mano.
Gospa. –Pokličite veleposlanika Hartmana. Povejte mu kodo 13.
Prosim? –Diplomatka sem. Takoj ga pokličite. –Počakajte.
Želim, da preneseš sporočilo svojim.
Lahko to narediš?
Hvala.
Sedež obveščevalne agencije, ZDA
Jebenti!
5 let pozneje
Moskva, november 1990
Ja? Ne, samo tri sem našel.
Le na tržnici še nisem poskusil.
Tip, ki sem ga sinoči srečal v klubu, mi je namignil.
Lokalni plejboj.
Kdo ve, kaj lahko pričakujemo. Na poti na letališče je.
Ja, seveda. Nasvidenje.
Pazi, kod hodiš.
Oprostite. Kaj bi radi?
Oprostite, ne govorim rusko.
Angleško? –Angleško, kitajsko, francosko, japonsko, kar želite.
Kaj vas zanima?
Odkrito, vi me zanimate.
Agent manekenske agencije v Parizu sem.
Bodoče zvezde iščem. Bi želeli postati manekenka v Parizu?
Delo imam tu, v Moskvi. –Prodajo lutk? –Ne!
Biologijo študiram.
Ni vam treba nehati. Naša dekleta se šolajo.
Ne spoznam se na manekenstvo. –Hitro se boste naučili.
Za vse poskrbimo. Urjenje, bivanje, vizum, dokumente.
Kako vam je ime? –Anna.
Bi sneli ruto, da vidim vaše lase?
Čudovito!
Dober dan, dobrodošli. Kako vam lahko pomagam? –Anna!
Dobrodošla v Parizu, v svojem novem domu. Kako si?
Naj ti pomagam.
To je torej agencija.
Kakšen je bil let? –Odličen.
Krasno, me veseli.
Naj ti predstavim Dorothee. Tvoja agentka, najboljša v poslu.
Pokličem te. Živjo! Kako si?
Dva po francosko. Objavila sem tvojo sliko in ponoreli so za tabo.
Dekleta so ljubosumna.
Izvoli. –Hvala.
Več Ann imamo, zato sem dodala M.
To pomeni ljubezen po francosko. Na zdravje.
Nova zvezda je prišla, pa me niso obvestili?
John McKee, šef. –Vesel sem, da si tu.
Menda bo Dorothee delala s tabo. Ne vem, katera je večja srečnica.
Jaz!
Bi rada videla svoje stanovanje? –Seveda.
Dobrodošla v novem domu!
Ne izgubi ključa, dragi so.
Najprej najpomembnejši prostor: kuhinja.
S slavno Ingo. Živjo. –Ja, z razkurjeno Ingo.
Na srečo Inga lepo pospravlja.
Tu sta jedilnica in salon. Petra in Sonja.
Živjo. –Hvala, Inga!
Jebi se, Inga! –Duhovite so.
Te ne bodo ostale. V Tokio gredo.
Mislim, da je tvoja soba tu.
Ne, napačna Anna. Ogromno jih imamo.
Kaj je? Pozneje te pokličem.
Omare, omare, to pa je Renata.
Živjo.
Tvoja soba in tvoja kopalnica.
To pa je Maude. –Živjo.
Živjo.
Anna.
Veš, kje me najdeš, če kaj potrebuješ.
Hvala. –Dobro. Pokazala ti bom sobo.
Morda nisi pričakovala tega, a ko boš začela delati,
boš dobila svoje stanovanje. Zabava se začne na snemanjih.
Naslov za jutri. Prvo snemanje.
Se ne bom najprej učila? –Praksa je pomembnejša.
Najboljšega smo ti dali. Marija Contija.
V dobrih rokah boš. Mudi se mi.
Ugasnite klinčevo glasbo! To ni nočni klub!
Zakaj se tako blešči? Bi rad, da oslepim? Zamenjaj!
Oprostite.
Dobrodošli v srednjem veku.
Kristus! Opravičujem se, da sem pozna.
S podzemno sem morala. Ni bilo taksija.
Kako si, ljubica?
Ojoj, kaj pa je to? –Nič.
Mlada in neumna sem bila.
Kdo pa ni bil?
Najdite mi kaj!
Katarina Velika!
Tole obleci.
In nehajte jo toliko mazati.
Takole. To je prava klinčeva glasba!
Poberite se mi iz kadra.
Ven!
Takoj! V redu.
Dobro. Poglej me.
Nasmehni se. Sprosti se.
Nasmeh. Poglej, obrni se.
Dolgočasno! Obrni se.
Stoj. Joški ven.
Dajmo, potisni jih ven.
Ven z njimi. Dobro.
Več čustev!
To! Noro! Klinčevo noro!
Ciao, Anna. –Ciao, Renata.
Kaj počnete v moji sobi?
Največjo posteljo imaš. –Moja je premajhna.
Pridruži se nam. –Ne, hvala.
Samo nocoj.
Umakni se!
Izvoli.
Oleg, prijatelj! Vesel sem, da si prišel.
John.
Od kod si priletel tokrat? –Saj veš, od vsepovsod.
Mednarodni skrivnostni možak. Pridi.
Izjemne nove manekenke imamo.
Tisto je Milena. Brazilka, ki smo jo sunili Elite.
Južnoameriška zlata jama.
Kdo pa je tista?
Anna M.
Pred kratkim je prišla iz Moskve. Naj ti jo predstavim?
Ne, odpočiti se moram. –Ne, pridi.
Pridi, ne igraj sramežljivosti. Partner si.
Spoznaj svojo novo dobaviteljico.
Nekaj ti bom prinesla. –Hvala.
Anna, to je Oleg Filenkov.
Tvoj sonarodnjak in partner v podjetju.
Živjo. –Manjši delež imam.
Poklepetajta. Tudi o svoji domovini.
Na zdravje. –Na zdravje.
Nora zabava. Živite v Parizu? –Ne, v Londonu imam stanovanje.
Večinoma pa živim v Sankt Petersburgu.
Okno v Evropo. –Spomladi ni lepšega mesta.
Vsako leto pripravim zabavo v čast pomladi.
Vesel bom, če boš prišla.
Zdaj je september.
Menda si zelo iskana. Rad bi prehitel druge.
Ja, precej dela mi dajo. Vse se odvija prehitro.
Bi se ti zdelo prehitro, če bi te povabil na večerjo?
Ne, ne!
Kaj je? –Nič.
Malo prehitro je. Bi še malo šampanjca?
Seveda. Toda, Anna, dva meseca sta minila.
Skoraj vsak dan se vidiva. V vsakem trenutku sem užival.
Poljubiš me in zapustiš.
In me znova poljubiš.
Sem tvoja igračka? –Ne, seveda nisi.
Nerada to rečem,
ampak ne želim biti dekle, ki jo boš zavrgel.
Na vsak dogodek te povabim, vsako večerjo.
Vsak večer te vabim ven, da te lahko pokažem Parizu.
Kaj še moram reči, da te bom prepričal?
Hvala. Ne vem. Morda bi mi lahko povedal kaj o sebi.
Kako to misliš?
Recimo, s čim se ukvarjaš. Kaj je tvoja služba?
Bojim se, da si vohun.
Ljubica, povedal sem ti, da se ukvarjam z uvozom in izvozom. Dolgčas.
Včasih mogoče prestopim kakšno zakonito mejo.
Kakšno mejo?
Določene države po svetu imajo sankcije.
Kdo najbolj trpi? Vodje? Nikoli.
Ljudje trpijo, zato jim pomagam. Kako?
Potrebujejo hrano, zdravila, nafto, surovine.
Priskrbim jim jih. –Hrano in zdravila?
Včasih tudi orožje?
Od kdaj pa je orožje surovina? –Če se z njim brani svoboda.
Pomagaš veliko državam?
Siriji.
Libiji. Somaliji.
Nehaj, ne zanima me! –Čečeniji.
Z nikomer se ne bi smel pogovarjati o tem.
Preveč tvegam. Bi rada dokaz?
Tu ga imaš. Moje življenje za tvojo ljubezen.
Kje je kopalnica?
Trenutek mi daj.
3 leta prej
Punči, najboljša si.
Všeč ti je bilo, ne?
Ti je bilo všeč?
Si tudi ti uživala?
Stavim, da si.
Ni več pijače.
Poldne je.
Ne smem več piti opoldne?
Si pokadila vso travo?
Vsi smo jo.
Kaj počneš? Pokaži.
Bi rada služila v mornarici?
Ne počni neumnosti. Testirali te bodo za mamila.
Lahko neham. –Ne skrbi za denar. Za vse bom poskrbel.
Poslušaj, miška.
Nekaj velikega me čaka. Skupaj bova lahko uživala.
Mi zaupaš?
Zaupaš mi, ne? A ne?
Ne vem. –Kako to misliš?
Ne veš? Mi ne zaupaš?
Poslušaj, ko ti govorim!
Ne pozabi, kdo te je spravil z ulice!
Brez mene bi na vogalu služila za kruh.
Ni tako? Jaz sem te rešil!
Spustil sem te v svoj dom, v svoje življenje!
Vsak dan ti dam možnost, da se zadeneš.
Ti si me spravil v to.
Nehvaležna pizda!
Misliš, da meni vse pade z neba kot tebi, angelček?
Pa mi ne! In ti nisi nikoli zadovoljna! Vedno hočeš več!
Še več in še več!
Glej me, ko ti govorim.
Mrha!
Raje se opraviči. Plazi.
Na kolena. Niti posode nisi pomila!
In nisi kupila hrane! Ničesar ni!
Mrha!
Tebe iščem. Skoči noter.
Čigav je avto? –Tvoj, punči!
Od danes se voziš z benzom. –Si ga ukradel? –Kje pa!
Rekel sem ti, da me čaka nekaj velikega.
Življenje bo krasno, kot sem obljubil.
Pridi, prisedi. –Kaj pa ona počne zraven?
Prav imaš. Vem.
Vem, da čudno izgleda. Doma ti bom pojasnil.
Prav? –Se vidiva doma.
Daj! Boš hodila 20 minut?
Sedi v avto.
Vrata. Prosim, sedi.
Gospodična.
To ni pot domov.
Do bankomata moram.
Nimamo bankomatov. –Imamo, prvi je.
Nika ve, kje je.
Kartico rabiš. –Vse je urejeno.
Novo obleko ti bom kupil.
Tudi jaz hočem lepo obleko. –Dobila jo boš, draga.
Petja, pusti me ven!
Seveda.
Tam!
Tu smo. –Petja!
Čez pet minut bova nazaj. Dajva.
Ven! –Amerika.
Utihni, jebenti!
Povej, kakšen je PIN.
Tri.
Pet.
Devet.
Devet!
Sranje! Nima 4000!
Poskusi s tri! –Tiše govori.
Meni govoriš? Kaj?
Sranje! Kje je denar?
Kje je moj denar?
Petja, pojdiva domov!
Ne vidiš, da delam?
Daj mi kodo za to kartico.
Hitro kodo.
Sranje!
Vse je v redu.
Ven!
Policija je! –Vem, nisem slep!
Petja!
Kaj počneš? Noter!
Ne streljaj! Ne streljaj!
Ne streljaj!
Kaj, klinca, se greš? –Daj!
Petja.
Pojdiva domov.
Ja, pojdiva domov.
Domov.
Vzemi stvari. V petih minutah morava proč.
Anna Poljatova?
Menda govorite angleško.
Gotovo imate vprašanja in odgovoril vam bom nanje.
Najprej pa poslušajte.
Vsi imamo v življenju prelomnice.
Največkrat jih opazimo, ko je prepozno.
Prišel sem vam povedat, da je to en teh trenutkov.
Vsako križišče daje nekaj možnosti.
Samo pravo pot je treba izbrati.
In včasih se moramo odločiti hitro.
Anna! Pridi, greva.
Kako veste, da govorim angleško?
Pred nekaj dnevi ste se prijavili v mornarico.
Zakaj?
Za kar koli bi se prijavila, da se rešim iz tega sranja.
Vaš oče je bil poročnik.
Ampak tega niste napisali v prijavi.
Bili ste kadetinja na Vojaški akademiji Omsk.
Vendar ste pri 17-ih pustili šolo. –Po smrti staršev.
Piše, da radi igrate šah.
Znam ga igrati.
Vaš profil se nam zdi zanimiv.
Lahko vam pomagamo razviti dar in veščine.
Kakšen dar? –Oster um.
Mirnost pod pritiskom. In malo jeze pride prav.
Najpomembneje je, da ste prazen ključ,
torej lahko odprete številna vrata.
Mi ponujate delo? –Ponujam vam nov začetek.
Eno leto vojaškega urjenja, štiri leta na terenu.
In ko končam?
Pred petimi minutami niste imeli prihodnosti,
zdaj pa vas zanima, kakšna je lahko.
Čez pet let lahko odidete.
Videla sem vaš obraz.
To pomeni, da moram z vami ali pa sploh ne bom prišla od tod.
Vidite?
Rekel sem vam, da imate oster um.
Ne, noben vaš predlog mi ni všeč.
Po mojem se niste prav odločili.
Govorite o prelomnicah in izbirah.
To so samo lepe besede.
Če to pomeni, da bom končala v usranem mestu v usrani luknji …
Pravico se imate odločati zase.
Greste sem ali tja.
Sprejmete ali zavrnete.
Ne morete pa zavrniti samega življenja.
Vaše življenje je darilo.
Kdo vam ga je dal?
Moji starši.
In tako jim izkazujete čast? Bi vaš oče želel, da tako živite?
Njuno življenje se je končalo.
Vaše pa se ni.
Pokažite malo zaupanja.
Poglejte, kje sem pristala, ko sem nazadnje zaupala moškemu.
Nikoli ne zaupajte moškim, Anna.
Zaupajte sebi.
Dobro.
3 leta pozneje
Kako je? –Živčna je.
Koraka po sobi? –V glavnem sedi.
Kakšno uro. –Je prosila za vodo? –Ne.
In čevlji? Se igra z njimi, si jih sezuva in obuva?
Nisem opazil.
Oprostite, ker ste čakali. Bi kavo ali čaj?
Ne, hvala. –Tudi sam skušam spiti manj kave.
Ko pa pride tretja ura …
Oprostite, nisem se predstavil.
Agent Leonard Miller. V Parizu imam nalogo.
Pomagam francoskim kolegom.
Prijazen sem.
Imate zanimivo pravljico.
Od prodaje zelenjave v Moskvi
do vrhunske manekenke v pol leta?
Babuške sem prodajala, ne zelenjave.
Majhne ruske lutke. –Dobro.
Kot zgodba o deklici z vžigalicami? Jo poznate?
Deklica je prodajala vžigalice in umrla od mraza. Grozno moreče.
Vi pa ste se rešili.
V kakšnem odnosu ste bili z Olegom Filenkovim?
Partner v agenciji je in včasih se srečava.
Je bilo osebneje, intimneje?
Sta imela spolne odnose?
Spogledoval se je z mano, ampak to tako vsi.
Najbrž je utrujajoče kar naprej zavračati moške.
Navadila sem se.
Kdaj ste ga nazadnje videli?
Mislim, da prejšnji teden.
Oleg je umrl v torek 27.
V predsedniškem apartmaju Le Meuricea.
In v torek 27. ste prišli v hotel točno ob 13.37.
G. Filenkov je prišel ob 13.58.
Med 14h in 17h sta Oleg in njegov varnostnik prišla pred Vsemogočnega.
Vi pa ste odšli iz hotela ob 14.23. Vidite?
Mi lahko to pojasnite?
V baru sem ga čakala,
vendar ni prišel.
Rekel je, da želi z mano na pijačo.
Vedela sem, kaj je mislil. –Kavs? Predvidevam, da to.
Oprostite, razburjeni ste.
Hvala. –Ste opazili kaj sumljivega?
Kaj? Orjaka, ki koraka skozi vežo z mačeto?
Ne, prej z beretto 92 z dušilcem.
Ne morete pregledati varnostnih posnetkov? –Ste jih opazili?
Povsod so. –Nekdo je izbrisal posnetke.
Opravka imamo s profesionalci.
Poslušajte, nova sem v mestu, delam.
Služim si za življenje. Ne želim vsega izgubiti zaradi tega.
Punco imam. Ljubosumna je.
In ja, mogoče bi spala z njim, ampak nisem.
In to tako ne bi bil zločin, ne?
Nisem še bil na modni reviji. Najbrž je izjemno.
Če želite, vam lahko priskrbim vstopnice.
Res? Hvaležen vam bom. Še nekaj časa bom v Parizu.
Morala bi ostati v stiku.
Se še kaj vidiva.
Pol leta prej
Ne vem, kaj lahko naredim z njo. Nima visoke izobrazbe.
Odvisnica je.
Že eno leto je čista.
In iz vseh predmetov ima odlične ocene. Poglejte.
Streljanje, igra. Vse je premagala v šahu.
Briga me, če igra šah.
Reci, da zna popraviti grelec. To mi več pomeni.
Noži stoodstotno. Vožnja …
Ampak ne iščemo takšnega profila.
Vabi h kavsu, lahko pritegne tarče. Za kaj drugega se mi ne zdi uporabna.
KGB rabi pametne agentke, ki znajo preceniti situacijo
ter hitro in primerno reagirati. Jasno smo povedali, kaj iščemo.
S tem v mislih smo jo urili.
Razgledana je, iznajdljiva sredi dogajanja.
Izjemno inteligentna.
Za inteligentno delo sama inteligenca ni dovolj.
Dostojevski.
Kot ujetnik, vržen v globok izsušen vodnjak.
Ne vem, kdo sem, ne, kaj me čaka.
Zavedam se, da bom v krutem boju s Satanom zmagal,
ker je takšna moja usoda.
Um in snov se bosta združila v popolnem sožitju.
In začela se bo vladavina univerzalne volje.
Čehov.
Galeb, prvo dejanje.
Drama v drami. –Vaša najljubša drama.
Kako to veš? –Za KGB delam, punči.
Ni mislila …
Vzela jo bom.
Poskusno.
Če ne uspe, jo bomo poslali domov v vreči.
Dogovorjeno.
Pridi.
Za eno od zadnjih miz bo.
In pištola?
Ima varnostnika? –Kako naj vem? Naj opravljam tvoje delo?
Ne, sama bom zmogla.
Ko končaš, vzemi telefon. Zadaj te bomo čakali.
Pet minut boš imela.
Gospodična? –Prijatelje iščem.
Izvolite.
Tri minute.
Pet minut je mimo. Gremo.
Pa telefon?
Drug način bomo našli. –In ona?
Če ne more opraviti naloge, me ne zanima.
Dajva ji še minuto.
Zakaj? –Ker je nemogoče v petih minutah opraviti tako nalogo.
Največ se naučiš iz težav.
Tudi minuta je minila. Pojdiva.
Izvolite!
Dala sem ti pet minut, minilo je pet ur. Bravo.
Klinčeva pištola ni bila napolnjena.
Morala bi preveriti opremo.
Past ste mi nastavili.
Veš, zakaj šepam?
Daj, gotovo si že prebrala mojo kartoteko.
Manjša nezgoda v Čečeniji.
To je uradna različica.
V resnici so me med urjenjem pustili v gozdu Karakan v Sibiriji.
Tam so volkovi in pasti za volkove.
Prekrite s snegom.
Tri dni sem vlekla jeklene čeljusti na nogi
in ko sem se končno vrnila v tabor, mi je dal inštruktor izvijač
in rekel: "Težave se ne napovedo vnaprej. "
Žal mi je.
Ne bo se ponovilo.
Ne, ne bo se.
14 dni imaš za pripravo. Modro jih izkoristi.
Zgradba 3, 11. nadstropje, stanovanje 25.
Dobrodošla v novem domu.
Hvala.
Si se namestila? –Sem.
Še ena siva škatla. Kot da sem spet na začetku.
Potrpi, šele prvi dan je. –Vem.
Si za večerjo?
Z veseljem.
In rada bi te videla.
Krasno. –Ampak Olga mi je dala delo.
Pripraviti se moram. –Seveda.
Ja, seveda. –Veš, da bi rada … –Ja, vem.
Kar uči se. To je najpomembnejše.
Drugič se bova dobila. –Ja, drugič.
Te plačujejo, da iščeš dekleta?
Tudi jaz jih, ampak mi nihče ne plača. –Ni tako preprosto.
Vsakič moram najti pet, šest deklet. Slabo mi gre.
Težko najdeš lepotice v Moskvi?
Potem ne znaš iskati. –Ne gre samo za lepoto.
Nekaj posebnega iščemo. Bisere, dragulje.
In visoki biseri ne rastejo na drevju. Še v Moskvi ne. –Si bil na tržnici?
Park Izamilovski.
Naj ti napišem? –Prosim.
Na tržnico gre. Čez pet minut bo tam.
Prav, sprejeto.
Narobe je zavil. –Usmerjajte ga.
Pazi, kod hodiš!
Oprostite, ne govorim rusko.
Navezala sta stik. –Skrajni čas.
Pojdi.
Ja? –Kako gre? –Razkazuje ji.
Si preveril agencijo? –Prek vikenda. Vse je v redu.
Si preveril stanovanje?
Pet deklet, čisto. Lahke droge, manjše kazni.
Naj me pokliče, ko se namesti.
Jaz sem. –Kakšno je novo življenje?
Lažje bi bilo, če bi živela sama.
Tam si, da se infiltriraš, ne pa počivaš.
Novo ime imam. Zdaj sem Anna M.
Pomeni M Moskva? –Kaj pa drugega.
Strašno izvirno.
In kakšne so cimre?
Lahko bom opravila z njimi. Francozinja me ves čas osvaja.
Kakšen pa je seks?
Kako veš? –Za KGB delam, punči.
V redu je. Te zanimajo podrobnosti?
Ne. In ni ti treba nehati. Če imaš dekle, ti bodo manj težili.
A ne dovoli, da bi te to motilo pri delu.
Tvoja tarča pride v Pariz prihodnji mesec.
Pripravljena bodi. –Bom.
Ne bi smela piti na prazen želodec. –Nekaj ti bom prinesla. –Hvala.
Anna, to je Oleg Filenkov.
Tvoj sonarodnjak in partner v podjetju.
Krasna zabava. –Ja.
Živite v Parizu?
V Londonu imam stanovanje, v glavnem pa sem v Sankt Petersburgu.
Okno v Evropo.
Ni boljših kotov? –Tri kamere imamo.
Nočem več kamer, ampak boljši kot!
Klinc z usranimi posnetki. Moskva nima boljše tehnologije?
Lahko bi uporabila kar teleskop!
Bi bilo prehitro, če te povabim na večerjo?
Zadetek!
Gospa.
Se kaj vidiva.
Kakšen je? –Pameten, čeden, rahel kreten.
Tipični Cijevec.
Je omenjal posnetke? –Le da so izbrisani.
Posnetke ulice imajo. Vidi se, ko pridem in grem.
In potem? –Malo me je zasliševal in nič drugega.
Te je kar tako izpustil?
Dobro lažem. –Ne, ne.
Vedel bi, če bi lagala.
Nič drugega o njem? –Ne, nič.
Do nedelje se izogibaj težavam. Vrnila se boš v Moskvo.
Za vedno?
Jaz sprašujem.
Ja? –Jaz sem.
Lepo.
Jo nameravaš obdržati? –Tvoje mnenje me zanima.
Nima družine, z nikomer in ničimer ni povezana.
Nimamo je s čim izsiljevati.
Kadar koli nam lahko obrne hrbet. –Dobro je izurjena.
Nekatere njene izbire so nepotrebne.
Napadalci kdaj obžalujejo slabe poteze,
še huje pa je obžalovati zamujeno priložnost.
Lenin? –Kasparov.
Menda znaš igrati šah. Igrati bi morala.
Zdaj pa, imaš kaj vprašanj?
Pri koncu drugega leta sem, eno leto urjenja, eno na terenu.
Moram po petih letih ostati v Moskvi?
Ali smem, kamor želim?
Po kakšnih petih letih, Olga?
Z vsem spoštovanjem, redki so preživeli pet let na mojem oddelku.
Razen tebe. –Razen mene.
Kaj pomeni to zame?
Za KGB delaš. Letos, čez pet let, deset.
Zadovoljna bodi, da lahko služiš domovini.
Z vsem spoštovanjem, z veseljem in ponosom služim domovini.
V dveh letih sem odstranila 27 tarč.
Toda rekli so mi …
KGB lahko zapustiš samo na en način.
Te zanima, kako?
Ne, gospod. –Ne igraj se z mano.
Razen šah.
Si za partijo?
Morda kdaj drugič.
Dobro.
Živjo! –Pridi!
Zdravo, miška.
En teden že urejam stanovanje!
To je kuhinja in veliko ruske hrane zate.
To je salon. In najpomembnejša soba!
Spalnica. Pridi!
Vidiš?
Bukirava revije, služiva
in zdaj imava svoje stanovanje, kot je obljubila Dorothee.
Samo najino je!
Kjer želiva, lahko spiva.
Jeva lahko, kjer želiva
in lahko …
Kavsava, kjer želiva.
Kaj bi najprej? Kosilo ali seks?
Sprehodila bi se rada.
Po dežju?
Nehalo bo.
Kaj je narobe? –Nič.
Ampak nisem imela časa napolniti baterij in biti sama.
Kakšen je bil teden z družino?
Napet.
Razumem.
Ti pojdi na sprehod, skuhala bom večerjo,
ti pa prinesi vino. Prav?
Prav.
Dobro.
Ja? –Zdravo.
Čakaj. Oprostite.
Anna, kaj je ta številka? Je varna?
Prijazna Japonka mi je posodila telefon.
Torej …
Kako je v novem stanovanju?
Lepo je, elegantno.
Kaj je narobe? –Bo zdaj to moje življenje, Aleks?
Bom kradla telefone in čakala, da dobim kroglo med oči?
Ne dovoli, da te Vasiljev vrže s tira.
Še druge možnosti so.
Prodal si mi bedno zgodbo o izbirah in poteh.
In po petih letih si mi obljubil prostost.
Si mislil, da bom do takrat že mrtva, kaj?
Res je, da ne preživijo vsi.
Ampak imaš priložnost. Za zdaj uživaj v trenutku.
Vzemi si čas, Anna.
V tvojo korist gre. Pusti, naj tok teče pod tabo.
Razmerja moči se spreminjajo, sovražniki izginejo. Ti samo preživi.
Drugo bo opravil čas.
Nekaj mi obljubi, Aleks.
Kar koli.
Če nekoč najdem način, da se osvobodim,
boš na moji strani? –Potrudil se bom.
Kmalu se vidiva.
Vem, da preživljaš težko obdobje.
In ne vem, zakaj. Niti ne želim vedeti.
Vedi pa,
da te ljubim takšno, kot si.
In da ti bom stala ob strani, ko me boš potrebovala.
Prav.
Hvala.
MILANO
Punce, dajmo!
Gibajte se. Krasno.
Ja, krasno. Zelo lepo!
Malo umazanega!
Ja, krasno! Super!
To! To, zelena! Kristus!
Prelepe noge imaš, jebenti!
Naslednji. Konec. Naslednji!
Naslednji.
Ojoj, čudovito je bilo!
Se dobro počutimo, kaj?
Dajmo, krasno je bilo.
Super je. –Veš, da moram ob petih od tod?
Čez eno uro boš gotova. –Super.
Lepo. Ne pozabite, da ste princese, ne transvestiti.
Žensko energijo hočem.
Če je kakor koli mogoče, prosim.
Halo?
Ja. Namestite se.
Si si opomogla od sinoči?
Dovolj imam.
Mogoče bi pa lahko.
Anna, ljubica.
Ustvarjati skušam. Postavite se.
Lahko? Klinčeva trapa.
Anna, ne premikaj se.
Prosim, Anna, rabimo to delo.
Prinesi, kar si prinesla včeraj.
Ja, nocoj. Tale pa ni zadovoljna.
Mojbog!
Dajva zdaj umazano!
Nasmehni se.
Nasmehni se, kot se najbolj lahko.
Zakaj? Jebenti, kri je!
Pokaži najlepši nasmeh!
Tako je že bolje. Zdaj pa bodi pes.
Ja, pes bodi. Hov hov!
Pridna psica.
Roke tja, kamor sodijo.
Dobro, ta je dobra.
In končano.
Jebenti! Ne dotikajte se me.
Ne dotikajte se me!
Več kot uro zamujaš. –Pohitela sem.
Olga je že desetkrat klicala.
Daj mi klinčev dosje! In utihni!
Wertenberg, 49 let. Nemški diplomat na Poljskem.
Ves nezakonit denar z Bližnjega vzhoda gre prek njega.
Ločen, nima otrok.
Nekajkrat smo zaman poskusili.
Nepodkupljiv je, zato ga ne moremo izsiljevati.
Ima pa šibko točko.
Naj uganem. –V Milanu uporablja ponudbo,
ki jo vodi Stefano. Vse je že dogovorjeno.
Wertenberg te že čaka.
Kje je pištola? –V kopalnici za drugim umivalnikom.
Varnostnik? –En, ampak hud.
Na hodniku so kamere, notri pa ne moremo snemati ali ozvočiti.
Nimaš okrepitve. Če bo kaj narobe … –Ne bo.
Prinesi mi aktovko, ključe, dokumente in odtis.
Kakšno vprašanje?
Katera soba?
Dalje od tega moraš plačati.
Skrajni čas! –Opravičujem se. Gneča.
Teden mode.
Smem na stranišče? –Ja, ampak …
Pohiti, nimava veliko časa. –Hitra bom.
Dobro.
12 minut si bila notri. –Ni sodeloval.
Kje je odtis? –S tega ga lahko snamete.
Ne, trapa! Nisi prebrala dopisa?
Sem. –Kje je torej njegov kazalec?
Pričakovali ste … –Da prineseš njegov prst, kot piše.
Kako naj mu podtaknemo brez odtisov?
Naj pošljem Mossana?
Ne.
Jaz sem naredila napako. Sama bom opravila.
In prinesi svojo uro. Ničesar ne pusti za sabo.
Zakaj si še tu? Pojdi.
Izvoli.
Smo opravili?
Smo.
Smem zdaj v posteljo?
Ali moram nocoj ubiti ali pohabiti še koga?
Kaj ti je?
Utrujena sem od vsega.
Ne morem …
Vzemi si dopust. –Kaj? –Teden na soncu.
Kjer koli želiš. Vzemi Maude s sabo.
Odpočij se, preboli, kar koli je.
Hvala. –En teden, ne več.
Živjo, punci. Sta za pijačo?
Če nisi milijarder, se spelji.
Kristus, kako je vroče.
Si za prho v bungalovu? –Ti kar pojdi. Pozneje se ti pridružim.
Prav.
Zdravo!
Si uživala na dopustu? –Ja, čudovito je bilo.
Celo darilo sem ti prinesla.
Razglednica.
Lepo. Zdaj pa nazaj na delo.
Kaj, klinca?
Številka 5, obrni se.
Popolno, gospodje! Krasno!
Popolno! Draga, mene glej.
Ne premikaj se.
Malo več Marije Antoanete.
Popolno!
Dobro je, čudovito!
Ognjeno! Vse daj od sebe!
Ogenj, tako je!
To! Močneje, močneje!
Pokaži! Daj, daj!
Letos si dobro delala.
Naslednji teden greš nazaj v Moskvo. Šef te hoče videti.
Zmešana si.
Rabila sem to.
Jaz tudi.
Dober dan.
Priznam, da sprva nisem ravno verjel vate.
Lepa dekleta prej ko slej postanejo težava.
Zato zaposlujemo samo grde.
Ko smo pri Olgi, prosila je, da te odlikujemo za odlično delo.
Ampak ne pričakuj preveč. Nobene svečanosti.
Ko boš končala služenje, bodo mogoče vgravirali tvoje ime v steno.
Pokojnino pa dobijo tvoji potomci, če jih boš imela.
Kaj torej misliš? Si zaslužiš takšno čast?
Šah.
Ne.
Šah-mat.
Pol leta prej
Primite jo! Pojdi z mano!
Ne igraj presenečenja. Rekel sem, da se še vidiva.
Zanima te, kako sem vedel za tole.
Ves večer ti sledim. Odlično. Zaslužiš si vedeti.
Mogoče bova kakšno rekla ob večerji.
Zdaj imava težavo, ker se morava dogovoriti v 5 minutah,
preden se tvoji prijatelji vprašajo, kje si.
Te zanima povzetek? –Vse mi je jasno.
Vseeno bom povzel, da bo jasno.
Lahko te obtožim umora za Filenkova, varnostnika, delavcev hotela,
poskus umora F. Wertenberga,
da ne omenjam vohunstva.
V eni uri si lahko v francoskem zaporu
ali pa na tajni lokaciji na Češkem,
Kjer ti bodo zaposleni v ameriški obveščevalni službi
kršili človekove pravice, dokler se ne naveličajo.
Razumeš težavo? Če te ubijemo, rešimo svojo težavo,
ne pa tudi tvoje in ne bova mogla na večerjo.
Druga možnost je, da delaš za nas in preživiš.
In se odločiš, ali želiš na večerjo.
Mi ponujaš samo to? –Nisi v položaju za pogajanja.
Tudi prav. Ubijte me.
Ponujate mi isto sranje kot moji.
Bodi suženj ali umri.
Se nimate za boljše od Rusov?
Zgodovinsko gledano vsekakor. –Pa mi daj boljšo ponudbo.
Ne odločam o pogojih.
Ne bi zahtevala preveč.
Dobro, kaj bi te osrečilo?
Svoboda.
In zaščita.
Precej zahtevno.
Takole, delaj tri leta za nas in pomagali ti bomo izginiti.
Si bila v Arizoni? Vroče je,
ampak suho. Poleti nisem bil tam.
Ne, eno leto delam. Do takrat me že lahko razkrijejo.
In želim živeti ob morju.
Vancouver? –Premrzlo.
Imaš kakšen predlog?
Havaji. –Havaji.
Havaji.
Dobro, naj bodo Havaji.
Kako ste me ujeli? –Zaradi načina, kako držiš torbico.
Od zdaj si pod mojo zaščito
in zaščito Združenih držav Amerike.
12 minut si bila notri. –Ni sodeloval.
Kje je odtis?
Šef, vrača se.
Tišina!
Njegov prst rabim.
O čem govoriš? –Klinčev prst rabim!
Ne boš šel od tod! –Ne njega, samo klinčev prst!
Nismo se tako dogovorili.
Lahko vam pomagam, ampak ne tako.
Dajte ga na mizo. –Ne dotikajte se me!
Nadaljujte. –Ne, ne!
Jaz moram. Pri KGB-ju nas naučijo posebne metode.
Da vedo, da nismo prisiljeni.
Če ne bo tako, bodo vedeli, da je nekaj narobe.
Kako naj vem, da nas ne boš izdala? –Če želite, da vam zaupam,
Zaupajte tudi vi meni. Sicer pa bi že lahko …
Prav, razumem!
Utišajte ga! Globoko vdihni. Dajte ji klinčev nož!
Sva opravili?
Sva.
Smem zdaj v posteljo?
Ali moram nocoj še koga ubiti ali pohabiti?
Vzemi si dopust.
Kaj počneš tu?
Prišel sem preverit, kako si. –Lahko bi poklical.
Pri Cii cenimo osebni odnos.
Je vse v redu?
Za zdaj. –Dobro.
Z naše strani je tudi vse v redu.
Težave se nikoli ne napovedo vnaprej. –Tako je.
Odpočito in zagorelo izgledaš.
Zakaj si dejansko tu?
Na dopustu sem.
Ti si me spomnila na to. Omenila si Bahame.
Začel sem misliti na koktajle na plaži.
In se lepo sprostiti.
In dolgujem ti večerjo.
Mislila sem, da ni obvezna. –Ne, ni.
Anna, rad bi te zaščitil.
Pazil nate. Zdaj si naša.
In mi ščitimo svoje.
Boš držal obljubo? Me boste po enem letu izpustili?
Ti že iščejo hišo na Havajih.
Ne morem ti obljubiti želenega otoka.
Ni pomembno. –Verjemi, da je.
Še nisi bila tam? –Ne.
Zakaj ravno Havaji?
Zaradi razglednic na hladilniku staršev.
Izgledalo je kot v sanjah. In ti?
Tam sem odraščal.
Torej si otočan.
Oče je bil v mornarici. Tako kot tvoj.
Všeč ti bo. Deskala boš, jedla narezke.
Pravi raj.
In osebno jamčim, da se bodo tvoje sanje uresničile.
Malo se posonči, sumljiv boš.
Dober nasvet.
Veš, kje sem, če bi me rabila.
V omari.
In še duhovita je. Vse imaš.
Končno imam dovolj denarja, da začnem graditi.
Čudovito področje,
ni predaleč od Saint Tropeza in plaže,
ampak ni turistov, mirno.
Sama sem naredila skico.
Mislila sem …
Rada bi sama zgradila hišo.
Si vedela, da je moj oče mizar?
Anna!
Si sploh kaj slišala?
Nisem, niti besede.
Kaj ti je?
Daj, oglasi se.
Nisem lačna.
Ja?
Kako se imaš na dopustu?
Kar v redu.
Videti je lepo.
Si bila tu?
Nisem.
Vohunite za mano?
Svoje delo opravljam.
Všeč mi je tu. Dala sem polog za bungalov.
Nisi duhovita.
Kaj je narobe?
Dojela sem, da najbrž ne bova mogla na večerjo.
Najbrž imaš prav.
Potem pa raje kavsajva.
Si uživala na dopustu?
Ja, čudovito je bilo.
Čez pol ure moram biti na veleposlaništvu.
Zamudil boš.
Je kaj naredila?
Ne. –Čisto nič.
Nič.
Dobro, prekinimo.
Zate imam delo, ko se vrneš v Moskvo.
Kakšno delo?
Zadnjih 20 let smo imeli določen odnos s KGB-jem.
Nismo bili prijatelji, smo pa bili spoštljivi.
Konec koncev smo v istem poslu.
Odkar je direktor Vasiljev, se je to spremenilo.
Insajderja rabimo.
Se želite znebiti prvega moža KGB-ja?
Vemo, kako spraviti noter pištolo in agenta ven.
Samo bedaka za delo rabite.
Partnerja, ki bi sodeloval pri nalogi.
Uporabite ameriškega partnerja v Moskvi.
Pred petimi leti smo izgubili devet agentov
v enem dnevu, ko sem bil sam vodja.
Vasiljev je izdal ukaz.
Samo svoje delo so opravljali.
Torej nimate ameriških agentov.
Rusa rabite. –Najboljšega.
Ob glavo bom. –Že tri leta to načrtujem.
Stokrat sem preveril vsako podrobnost. Načrt ni popoln, je pa skoraj.
Odstranimo Vasiljeva in uvedemo red.
Le pravo osebo rabimo.
Ti to zmoreš, vendar te ne bom silil.
Če nočeš, ne bomo.
Toda vedi,
da sem ti uredil predčasno upokojitev. –Kako to misliš?
Če opraviš to nalogo, greš na Havaje.
Popolna svoboda in zaščita. Vse, kar si hotela. –So pristali?
Kar tako? –Očitno sem prepričljiv.
Kaj si jim rekel? –Da te nočem izgubiti.
Dobro.
Boš tudi ti v Moskvi?
Osebno te bom spravil od tam.
Edino tako te lahko zaščitim.
Šah.
Šah-mat.
Žal mi je, Aleks. –Zmešana si!
Ne boš prišla živa od tod. –Lezi.
Mrtva si. –Tudi jaz te ljubim.
Uspavalo te bo.
Ne, zaseden je.
Ne smete čakati tu. –To je diplomatski avto.
Ne vidite tablic? –To je zaščiteno območje.
Ustavljanje je prepovedano.
Spustite naju, če nočete težav.
Ja?
Ponavljam, da je zaseden. Ves dan.
Počakajte.
Zaradi svoje varnosti se premaknite vsaj 20 metrov.
Prijatelj, vidiš tista vrata?
Kolegica bo zdaj prišla ven in ne bo več težav.
Prav?
Peljite! –Dajmo, pelji!
Anna?
Ne gani se!
Po navadi sem vljudnejši,
ampak imam težak teden in nimam potrpljenja.
Odgovarjajte z ja ali ne in ne lažite, ker bom vedel.
Veste, kdo sem? –Ne.
Točen odgovor. Ste povezani s KGB-jem?
Ja ali ne? –Nisem.
Z Mosadom? –Ne vem, kaj je …
Ja ali ne?
Tako se igrava! –Ne!
Ne!
Dobro. Ste videli Anno?
Nisem.
Povedal vam bom, kaj naredite.
Če naveže stik, če vas pokliče ali vi njo,
mi sporočite. Jasno.
Ja. –Stanovanje je ozvočeno.
Dobro. Ven!
Oprostite, ker sem vas zmotil.
Glavni frajer. Čestitam.
Hvala. –Odlično opravljeno.
Potrdili so, da je Vasiljev mrtev. Rusi že iščejo zamenjavo.
Upam, da koga boljšega. –Slabši ne more biti.
Tip je bil kreten.
Vse si uredil. Trajalo je, a si se mu maščeval.
Nihče ne bo pozabil tega. –Dobro.
Je kaj novic o dekletu?
Najbrž je mrtva, če ima srečo.
Takšno dekle v sibirskem gulagu … Kako bi se to končalo?
Pojdimo na večerjo, preden odideš. –Lahko.
Odlično opravljeno. Točka za dobre fante.
Ponedeljek, 14. ob 14h. Pariz. Park Monceau.
Okrepčevalnica. Anna.
V park je prišel. –Sprejeto.
Reci našim, naj bodo diskretni. Od daleč jih vidim.
Agent 1 in 2, preveč sta vpadljiva. Umaknita se.
Veste, kdo je to?
Raziskujemo.
Na moji desni je Aleksej Čenkov.
Dober dan. Kaj želite?
Espresso ristretto. –Prav.
Leonard Miller, Cia.
V Moskvi je bil, ko so ubili Vasiljeva.
Vsem agentom, pripravite se.
Spravite me od tod. –Prihajamo.
Razumem.
Začenja se reševanje.
Premikajo se.
Čakaj, Aleksej. –Kot raca, ki čaka kroglo.
Nihče ne bo ustreljen. –Reševanje čez 20 sekund.
Aleksej, brez neumnosti.
15.
10.
Pet. –Čakajte.
Stojte. Stojte.
Kaj se dogaja? –Prišla je.
Lepo te je videti. –Veš, da te bom lastnoročno ubil.
Vem, ampak najprej se morava pogovoriti.
Pride še kak ljubimec? –Ne, samo vidva.
Kaj, hudiča, se dogaja?
Prišla sem se poslovit.
Za vedno.
Kot otrok sem se igrala z babuškami, preden sem jih prodajala na ulici.
Rada jih odpiram in gledam njihove lepe obraze.
Ženska v ženski v ženski.
Kakšna bi bila, če bi jo naredili po meni?
Hči, dekle?
Ruska vohunka? Manekenka?
Ameriška vohunka?
Kaj je, ko prideš do najmanjše?
Nikoli nisem vedela tega in rada bi izvedela.
Kar koli smo imeli, me je pripeljalo sem.
Dalo mi je voljo do življenja in značaj.
Ne bom pozabila tega.
Si pa pozabila pravila, Anna.
Izvoli.
To sem vzela KGB-ju.
To pa sem vzela Cii.
Kaj? –Tvoja aktovka?
Odlično opravljeno. –Hvala.
In kaj zdaj?
Oba sta dobila, kar je vajinega.
Vse se vrne v normalne tire. In razidemo se kot prijatelji.
In če se ti kaj zgodi, gre kopija medijem?
Upala sem, da me oba ljubita, kot jaz vaju.
Poskrbita, da se to ne bo zgodilo.
Veliko zaupanja pričakuješ v nekoga, ki ga ne poznamo.
Čez pol leta bodo ti podatki lanski sneg.
Našli te bodo, kjer koli boš.
Niti enega dne nisem bila svobodna.
Pol leta je cela večnost.
Izkoristila jo bom.
Smo se dogovorili?
Vse najboljše ti želim.
Vsaj pol leta.
Aleks?
Težko pogoltnem tole.
Vprašala sem te, ali boš na moji strani,
če najdem izhod. –Ne.
Rekel sem, da se bom potrudil. –Samo tega te prosim.
In če si kdaj premisliš, se vrni k svoji družini.
Razumeš?
Moja edina družina je za to mizo.
Mrha! Če misli, da se bo izmazala …
Snemajte, snemajte.
Ti, tu počakaj.
Bi rad prvi odšel?
Malo bom še ostal.
Si za pijačo? –Ne pretiravaj, tovariš!
Anna! –Olga?
Nihče se ne zajebava s KGB-jem.
Vsi agenti, gremo. Poberite se.
Dovoli, da ji pomagam. –Zakaj misliš, da rabi tvojo pomoč?
Umrla bo. –Vsi bomo enkrat umrli.
Raje pojdi prvi. Čisto pot imaš za sabo.
Vztrajam.
Tri mesece prej
Prinesi mi dve palačinki, brez nadeva, samo sladkor.
Vem, da so te Američani poiskali.
Kaj pa govoriš?
Ko si prišla v apartma, si imela sledi lisic.
Takrat si ostala brez ure.
Poznam te, Anna. Poznam te kot lastno hčer.
Za zdaj to, kar vem, ostane v tem avtu.
Vendar me obveščaj, kaj načrtujejo Američani.
Kakšno delo?
Zadnjih 20 let smo imeli določen odnos s KGB-jem.
Nismo bili prijatelji, smo pa bili spoštljivi.
Konec koncev smo v istem poslu.
Odkar je direktor Vasiljev, se je to spremenilo.
Želijo ubiti Vasiljeva? –In želijo, da opravim jaz.
Anna, česa si želiš najbolj od vsega?
Svobode.
Naredi točno tako, kot ti rečem in obljubim ti, da boš svobodna.
Kje je? –Dobro.
Pokaži drug kot.
Na levi. Tega! Približaj!
Še!
Naj vidim obraz. Obraz!
Ugasni.
Draga Olga, če si dobila to sporočilo, je vse teklo po načrtu.
Ti si na Vasiljevem mestu, jaz pa … Upam, da sem živa.
Naučila si me, naj se zaščitim, ker me nihče drug ne more.
Hvaležna sem ti za to.
Edino svojega dosjeja nisem mogla izbrisati.
To bi lahko storil samo Vasiljev ali njegov naslednik.
Vem, da držiš besedo, ker ti čast veliko pomeni
in brez nje nismo nič.
Toda za vsak primer, če bi želela spremeniti dogovor,
sem v sneg skrila še eno past za volkove.
Posnela sem najin zadnji pogovor.
Vasiljevu se je iztekel rok.
Sita sem, da moški vodijo naše življenje.
Izkoristi pištolo, ki jo bodo podtaknili Američani.
Samo pizduna moraš počiti.
Uporabila sem vse, česar si me naučila.
Upam, da boš to cenila.
In da si ponosna name.
Mat!
Čestitam.
Mrha!
IZBRISANO
Prevod Miša Šavor BLITZ Film & Video Distribution
Tehnična obdelava DVD Rippers Slovenija