Clara tässä. En ole kotona. Jätä viesti.
Minä tässä taas. Soitin vain nähdäkseni, vastaatko.
Kaipaan sinua.
Tänään on tärkeä,
historiallinen päivä, kun Saksan entistä valtakunnankansleria Adolf Hitleriä
syytetään rikoksista ihmisyyttä vastaan
Kansainvälisessä rikostuomioistuimessa.
Se on kahden epätodellisen kuukauden huipentuma,
jonka aikana hammastiedot ja sormenjäljet ovat varmistaneet...
On aloitettu tutkimukset siitä, miten Hitler
pystyi lavastamaan oman kuolemansa ja välttelemään oikeutta.
Uskotaan, että ryhmä
salaisia natsien metsästäjiä auttoi tuomaan Hitlerin oikeuden eteen.
Vain yksi ryhmän jäsen on tunnistettu julkisesti.
Nainen, joka toi yksin Adolf Hitlerin Yhdysvaltain suurlähetystöön
Uruguayssa.
Entinen FBI-agentti...
Entinen FBI:n agentti...
Millicent Morris.
Kerrotko, miten löysit hänet?
Toivotko hirttämistä?
Pitäisikö Hitler tappaa?
Hei, oletko kunnossa?
Olisipa Murrayni täällä näkemässä tämän.
Hän on täällä.
Hän näkee tämän.
Hän omistaa lelukaupan Manhattanilla.
Kyllä. Heinz Richter avasi Red Balloon -lelukaupan 20 vuotta sitten.
Hän asuu yksin Forest Hillsissä.
-Olemme lähellä, mutta tarvitsemme lisää. -Lisää?
Niin, tarvitsemme enemmän. Meidän on oltava sataprosenttisen varmoja.
-Mutta, Ruth... -Hän on oikeassa.
Mies on keräilijä.
Hänellä on jotain mukanaan entisestä elämästään.
Voin vakuuttaa teille.
-Murtaudu sisään. Katso, mitä löydät. -Meyer, se voi paljastaa meidät.
Viattoman miehen tappaminen aiheuttaa asioita, joista emme toivu.
Olemme lähellä. Hänet täytyy tunnistaa.
Katson, mitä voin tehdä.
Hyvä.
Kyllä vain.
Ajatella, että olemme ehkä löytäneet hänet kaikkien näiden vuosien jälkeen.
-Katso, mitä loimme. -Se on hienoa.
Se ei ole ainoa luomamme asia.
Hän oli kaunis tyttö. Naomi.
Äitini nimi.
Äitisi oli pyhimys.
Ajattelin, että se tarttuisi.
Mutta hän oli oikea riesa.
-Pikkuvanha, rohkea... -Kuten äitinsä.
Mutta hän oli myös kuten isänsä. Kiltti, hyvä.
Olisitpa tavannut hänet.
Sitä minäkin toivon.
Katso minua.
Hänellä oli sinun silmäsi.
Muistan, kun hän teki tämän sinulle siinä kauheassa huoneessa.
Tunsin sen kai itsekin.
Se on polttomerkitty sydämeeni.
Niin paljon arpia, Ruth.
Kyllä. Emmekö lopulta ole vain arpia?
Olen iloinen, että löysin sinut.
Viimeinkin löysin sinut.
Antakaa hänen elää!
Turvatoimet Münchenin oikeustalolla ovat tiukat.
Saksa on saanut uhkauksia
valkoisen ylivallan kannattajien terrori-iskusta.
Odotettavissa on tunteikas päivä,
sillä yleisössä on mukana selviytyjiä.
Hitsi, hän näyttää vanhalta.
Niin.
Viranomaiset pelkäävät hyökkäystä.
Sietääkin pelätä.
Show alkakoon.
Hitlerin juttua käsittelee viisi tuomaria.
Boris Fedorov Venäjältä, Marion Jenneret Ranskasta,
Archibald Hollings Iso-Britanniasta,
Lorraine Collins USA:sta
ja päätuomari Wolfgang Mueller Saksasta,
jonka puolueettomuutta on kyseenalaistettu
väitettyjen opiskeluaikaisten natsiyhteyksien takia.
Tuomari Mueller ei ole kommentoinut väitteitä.
Olemme kokoontuneet Kansainväliseen sotarikostuomioistuimeen
kansan nimissä Adolf Hitleriä vastaan.
Monet ovat julistaneet tämän vuosituhannen oikeudenkäynniksi.
Silti tässä oikeussalissa, tämän oikeuden edustajan
johtamana, tämä on tavallinen oikeudenkäynti.
Olemme täällä selvittääksemme henkilön syyttömyyden tai syyllisyyden
kiistattomasti rikoksiin, joista häntä syytetään.
Muistakaa, että tuomarikollegoideni ja minun on oltava yksimielisiä
ennen kuin päätös on lopullinen.
Hra Frankel. On syyttäjän vuoro.
Vaikka ei ole liioiteltua todeta, että meillä on ollut valtava tehtävä
ynnätä syytetyn, Adolf Hitlerin, vakavat rikokset,
tosiasiassa tapauksemme on verrattain yksinkertainen,
kiitos edeltäjiemme työn ja Nürnbergin
sekä muiden sotaa seuranneiden oikeudenkäyntien ennakkotapausten.
Siksi väitämme, että esittelemme teille
päivänselvän, vedenpitävän tapauksen.
Kiitos, hra Frankel.
Puolustus voi nyt nousta ja esittää kantansa.
Näytä niille.
Petturi!
Miten voit edustaa häntä?
Järjestys. Järjestys saliin.
Arvon tuomarit,
seison edessänne
asiakkaani Adolf Hitlerin puolesta.
Ja...
En ole täällä väittääkseni, etteikö päämieheni olisi hirviö,
tai diktaattori, tai edes murhaaja.
Olen täällä puolustamassa hänen oikeuttaan vapaaseen ja reiluun oikeudenkäyntiin.
Ja olen täällä perustelemassa, miksi Adolf Hitler
pitäisi todeta syyttömäksi näihin tekoihin, joista häntä syytetään.
Kiitos.
Jatkakaamme.
Hra Speer, kertokaa ammattinne vuosina 1942-1945.
Palvelin valtakuntaa aseistuksen ja sotatuotannon ministerinä.
Tämä on todistus, jonka allekirjoititte Münchenissä.
Lukisitteko korostetun kohdan tuomioistuimelle?
"Juutalaisviha oli Hitlerin motto ja keskeinen teema.
"Ehkä juuri se osa, joka motivoi häntä.
"Olin läsnä valtiopäivien istunnossa 30. tammikuuta 1939,
"kun Hitler vakuutti meille, että sodan sattuessa
"ei hävitettäisi saksalaisia vaan juutalaiset."
Milloin saitte tietää Adolf Hitlerin suunnitelmasta
tuhota Euroopan juutalaisväestö?
-Vastalause, arvon tuomarit. Johdattelua. -Vastalause hyväksytty.
Jatkan. Vuonna 1945 Hitler antoi niin sanotun Nero-julistuksensa.
Mitä käskyssä vaadittiin?
Kaikki arvokas valtakunnan alueella, jota vihollinen voisi käyttää
sodan kulussa, oli tuhottava.
Ja miksi hän antoi tämän käskyn?
-Vastalause. Arvailua. -Hyväksyn.
-Arvon tuomarit, tällä todistajalla on... -Hylätty.
Siirtykää eteenpäin.
Kun viimeksi näitte Adolf Hitlerin bunkkerissaan Berliinissä,
mitä hän sanoi teille?
Hän sanoi,
että katuu eniten sitä, ettei saanut tuhottua kaikkia juutalaisia.
Miksi luulette, että se oli hänen suurin murheensa?
Vastalause. Arvailua.
-Hyväksytään. -Arvon tuomarit...
Sanoin hyväksytty.
-...on syyttäjän oikeus... -Sanoin hyväksytty.
Niin sanoitte.
Täyttä paskaa.
Asianajajat, virkahuoneeseemme.
Annatteko minun esittää edes yhden kysymyksen
ilman jotain lain ulkopuolista vastalausetta?
Joko lopetitte?
Kyllä.
Arvon tuomarit.
Haluaisin muistuttaa teitä,
että todistustaakka tässä tapauksessa kuuluu teille.
Teidän on kiistatta osoitettava Hitlerin syyllisyys sotarikoksiin,
rikoksiin rauhaa ja ihmisyyttä vastaan
sekä salaliittoon toteuttaakseen edellä mainitut teot.
Syytteisiin, jotka nostitte.
Jos pystytte siihen ilman järkevää epäilystä,
tuomitsen teidän eduksenne.
Mutta jos ette voi, tuomitsen hänen edukseen.
Se on yksinkertaista.
Ymmärrättekö, hra Frankel?
Kyllä.
Hyvä.
Teen vain työtäni.
Teen oikein.
Olemme juutalaisia,
mutta meillä on hyvin erilainen näkemys, mikä on oikein.
Kutsumme nyt todistamaan holokaustista selviytyneitä.
Tuomioistuimen on ohitettava kansanmurhan abstraktio
ja kuultava siitä uhreilta itseltään.
Voitte jatkaa, hra Frankel.
Pyydän todistajaksi rva Mindy Markowitzin
New Yorkin Brooklynista, alun perin Kaliszista, Puolasta.
Kertoisitteko oikeudelle nimenne?
Mindy Markowitz.
-Abraham Putnitsky. -Esther Schwartzman.
-Vadoma Orsos. -Isaac Wolff.
-Sara Weil. -Kertoisitteko syntymäpaikkanne?
-Kalisz, Puola. -Berliini, Saksa.
-Ostrava, Tšekkoslovakia. -Zalaegerszeg, Unkari.
-Wien, Itävalta. -Łódź, Puola.
Kertoisitteko meille, mitä teille tapahtui natsihallinnon aikana?
Gestapo vei meidät pienestä asunnostamme
ja pakotti meidät karja-autoihin.
-Vastalause. -Millä perusteella?
Olen syvästi pahoillani siitä, mitä rva Markowitz on kokenut,
mutta vastustan relevanssin perusteella.
Arvon tuomarit,
aikana, jolloin totuus holokaustista kiistetään
usein ja kiivaasti,
sitä vähätellään ja silotellaan,
on tärkeää vahvistaa se perustavanlaatuinen totuus,
että holokausti tapahtui.
Että se oli järjestelmällinen kansanmurha, jonka toteuttivat eri toimijat ja valtiot,
joista monet toivoisivat sen leimattavan kuvitelmaksi,
joka johti 11 miljoonan
miehen, naisen ja lapsen kuolemaan.
Ja että sen suunnitteli ja toimeenpani mies, joka istuu tuossa lasikopissa.
Jos näiden eloonjääneiden todistus kokemuksestaan ei ole relevantti,
arvoisat tuomarit, en tiedä, mikä on.
Hylätty. Voitte jatkaa, rva Markowitz.
Meitä oli kymmeniä karja-autossa.
Ei tilaa istua tai tehdä tarpeitaan. Tuskin yhtään ilmaa.
Natsivartija ampui isäni edessäni.
Äitini myös.
-Sitten hän nauroi. -"Vasemmalle, oikealle."
Niin natsivartijat sanoivat.
He marssittivat hänet suoraan kaasukammioihin.
Ja näimme kauhean mustan savun tulevan krematorioilta.
Hän oli seitsemän vuotta vanha.
Tyttäreni.
Poikaystäväni ja minut pakotettiin kuolemanmarssille.
Puolialastomina, riutuneina.
Lunta satoi päällemme, kun kuulimme liittoutuneiden tulituksen kaukaa.
Vartijat antoivat tehtäväkseni laittaa
ruumiit joukkohautaan.
En kestänyt sitä. Joten karkasin.
Hän oli kaunis poika.
Aaron.
Kun saavuimme leireille,
natsit yrittivät erottaa meidät.
Mieheni Murray ei päästänyt irti Aaronista.
Natsivartija
repi Aaronin Murrayn käsistä
ja ampui pikku poikaani rintaan.
Kaipaan häntä joka päivä.
Kaipaan Murraytäni myös.
Miten erilainen elämä olisikaan ollut ilman kaikkea tätä.
Ilman sinua.
Olen pitkään haaveillut tästä päivästä. Päivästä,
jolloin kohtaisin sinut
ja kertoisin, miltä minusta tuntui.
-Vastalause. -Päivästä, jolloin minut vihdoin kuullaan.
Rva Markowitz, osoittakaa puheenne tuomareille,
ei syytetylle.
Olin vain nuori tyttö ennen sitä kaikkea.
Tykkäsin tanssia Marlenen tahtiin, lukea kioskiromaaneja,
opiskella insinööriksi.
Olin vain ihminen.
Me olimme vain ihmisiä.
Ja sinä yritit tuhota meidät.
Tappaa meidät sukupuuttoon.
Mutta nyt olet meidän areenallamme.
-Arvon tuomarit... -Rva Markowitz.
Oikeussalissa. Yritit haudata meidät.
Mutta olimme siemeniä ja kasvoimme takaisin vahvempina.
Ja oksamme kurkottavat
kohti oikeudenmukaisuuden valoa.
-Rva Markowitz. -Selvisimme kertomaan tarinan.
Emmekä koskaan anna maailman unohtaa.
Rva Markowitz, nyt riittää.
Siinä oli kaikki.
Hän ei ansaitse enempää henkeäni
tai ajatuksiani tai sanojani.
-Siinä kaikki, arvoisat tuomarit. -Hra Kramer.
Meillä ei ole kysymyksiä.
Puhun päämieheni kanssa.
Ristikuulustele häntä. Hän valehteli.
-Hän ei valehdellut. -Hän on valehtelija.
-Ja jos nämä ihmiset valehtelivat tästä... -He eivät valehdelleet.
Paljasta hänet.
-Hra Kramer. -Hetki vain, arvoisa tuomari.
He kaikki valehtelevat. He liioittelevat.
Siirsimme heidät vain pois maasta.
Meillä ei ole kysyttävää.
Kyllä on. Meillä on paljon kysyttävää.
-Mitä teet? -Kuulustele häntä.
-En. -Sitten saat potkut.
Haluatko edustaa itseäsi?
-Hra Kramer. -Hetki, tuomari.
Luuletko, etteivät tuomarit ja maailma näe raivoavaa hullua?
Olen ainoa, joka voi estää hirttämisesi.
Kerrohan. Haluatko minun edistävän suurta valhetta?
Haluatko, että vääristelen heidän sanojaan,
kyseenalaistan heidän tarkat muistonsa?
Sitten voit hirttää itsesi. Kumman valitset?
Meillä ei ole kysyttävää.
Kiitos, rva Markowitz.
Oikeuden istunto on päättynyt.
Oikeudenkäynnin kolmas päivä alkaa
syyttäjä Oliver Frankelin
esittämillä perusteluilla.
Tämä on mies, joka aloitti kaiken tämän.
Vuonna 1935 natsit ottivat käyttöön rotulakeja,
jotka riistivät juutalaisilta kansalaisoikeudet.
Kuka oli Saksan valtakunnankansleri tuolloin? Adolf Hitler.
Vuonna '41 natsit hyökkäsivät Neuvostoliittoon.
Kun juutalaisten joukkomurha alkoi,
kuka oli Saksan valtakunnankansleri tuolloin?
Adolf Hitler.
Tammikuussa '42 pidettiin Wannseen konferenssi Berliinissä,
missä Hitlerin suunnitelma, lopullinen ratkaisu,
juutalaisten pysyvä tuhoaminen,
koordinoitiin ja siitä keskusteltiin pääavustajien kesken
hänen käskystään.
Maa on pyöreä.
Taivas on sininen.
Ja Adolf Hitler on vastuussa
11 miljoonan juutalaisen,
romanin, homoseksuaalin,
poliittisen toisinajattelijan, kommunistin, puolalaisen,
ja lukemattoman muun murhasta
hänen kansanmurhan toteuttaneen hallintonsa aikana.
Syyttäjä on valmis, arvon tuomarit.
Haloo?
Onko tämä Heinz Richter?
-Kuka kysyy? -Älä sulje luuria.
Halusin kertoa, että on eräs nainen.
Selviytyjä, joka on löytänyt sinut.
Ja sinun olisi paras löytää hänet ensin.
-Ymmärrätkö, mitä tarkoitan? -Kuka olet?
Hänen nimensä on Ruth Heidelbaum.
2513 73rd Street, Brooklyn.
-Kirjoititko sen ylös? -Kuka olet?
Uskollisuus on kunniani.
-Haloo. -Minä tässä. Tarkistan, miten voit.
Olen kunnossa, Mindeleh. Kiitos.
Meidän pitäisi puhua huomenna.
Löysin jotain.
On vuosisadan oikeudenkäynnin viides päivä.
Adolf Hitlerin puolustusasianajaja Benjamin Kramer
aloitti perustelunsa...
Strategia tuntui olevan kokeilla umpimähkään kaikkea.
Yhdestä asiasta lähes koko maailma on samaa mieltä.
Hitlerin asianajaja on käyttänyt kaikki vaihtoehtonsa,
mikä jättää auki vain yhden kysymyksen:
Aikooko Hitler todistaa?
Mitä helvettiä teet? Et voi kutsua häntä todistamaan.
-Miksi en? -Miksikö et?
Koska annat hänelle ilmaista lähetysaikaa puhua miljoonille ympäri maailmaa.
Taas yksi äänitorvi, saarnastuoli, helvetin TV-ohjelma.
Hänellä on oikeus siihen.
-Millä hinnalla? -Oliver.
Hän värvää, valehtelee, kieltää, aivopesee,
yllyttää, kasvattaa uuden sukupolven. Ei!
Et voi sallia tätä.
Kuulustele hyvin. Se on hänen oikeutensa.
-Haluatko olla vastuussa... -Se on hänen oikeutensa.
Jopa hänellä on oikeuksia. Jos ei ole, mitä olemme?
Haluatko olla vastuussa seuraavan uusnatsisukupolven kasvattamisesta?
Rasistien, antisemiittien, joukkomurhaajien.
Jos annat hänelle puheenvuoron, jos sallit tämän,
mitä hän tekee sinusta?
Mutta jos en,
mitä hän tekee meistä?
Tämä ei voi olla huijausta.
Näytösoikeudenkäynti, kansantuomioistuin.
Jos emme anna hänelle kunnollista puolustusta,
olisimme kuten hän.
Ei, ei.
Olet juutalainen, Ben.
-Tiedän. -Olet juutalainen.
Sinäkö teet tämän?
Ei tämä kuvasta vain sinua, vaan meitä kaikkia.
Mitä tämä kertoo meistä?
Siksi teen tämän. Sen takia, mitä se kertoo meistä.
Vannotteko kertovanne totuuden, koko totuuden ja vain totuuden
Jumalan nimeen?
Vannon Jumalan nimeen.
Ehkä se on juoni.
Hän on maailman jokaisessa televisioruudussa. Hän juonii jotain.
Olen huolissani vartijoista. Entä kansanedustajat?
Yhteyshenkilömme ovat tarkistaneet kaikki.
Olemme vahvistaneet taustat, luvat, henkilöllisyydet.
Pidetään silmämme auki.
Puolustus on kuulustellut Hitleriä tunnin ajan
yrittäen luoda etäisyyttä entisen valtakunnankanslerin ja alaisten välille.
Käskittekö tappaa kuusi miljoonaa juutalaista?
En.
-Käskittekö tappaa 6 000 juutalaista? -En.
Käskittekö tappaa yhtäkään juutalaista?
En ole koskaan antanut käskyä tappaa yhtäkään juutalaista.
Eikä mikään asiakirja tai paperi todista muuta.
Te amerikkalaiset tapoitte alkuperäisasukkaat
ja orjuutitte afrikkalaiset.
Te britit laitoitte buurit keskitysleireille
ja te neuvostoliittolaiset tapoitte miljoonia ihmisiä.
Ja tekö istutte siinä tuomitsemassa minut?
Ei muuta kysyttävää.
Teidän vuoronne.
Sanotte noudattaneenne tarkoin saksalaisia lakeja.
Juuri niin.
Sanotte, että suorititte vain sota-ajan tehtäviä
noudattaen sota-ajan kansainvälisiä sääntöjä.
Juuri niin.
Sanotte, ettette koskaan määrännyt yhdenkään henkilön kuolemaa
ollessanne valtakunnankansleri.
Juuri niin. Olen syytön.
Syytön.
Jos ette rikkonut lakeja tai sopimuksia, miksi piilouduitte?
Miksi piiloutua Argentiinaan 200 hehtaarin tilalle,
josta ei pääse minnekään?
-En piileskellyt. -Mitä sitten teitte?
-Olin lomalla. -Lomalla?
-30 vuottako? -Ansaitsin sen.
Olin kesäpaikassani Argentiinassa nauttimassa auringosta.
Rentoutumassa. Ja kirjoittamassa uutta kappaletta muistelmiini.
Ja suunnittelemassa paluuta.
-Paluuta mihin? -Politiikkaan.
Luuletteko, että teidät olisi toivotettu tervetulleeksi takaisin maailman lavoille?
Kaikkihan pitävät hyvästä comeback-tarinasta, eikö?
Sanoitte perustavanne ideologianne herrarodun käsitteelle.
Kertoisitteko, mitä se tarkoittaa?
Vastalause. Relevanssi?
Kaikki Hitlerin toimet perustuivat yhteen ideologiaan.
Sen ideologian ytimessä oli valhe herrarodusta.
Rikoksen osoittamiseksi on tärkeää osoittaa aikomus.
Edetkää varoen, hra Frankel.
Eli tämä teoria herrarodusta.
Kertoisitteko, mitä se tarkoittaa?
Tämä valhe.
-Se ei ole teoria. Se on fakta. -Silti olette täällä.
Vankilan haalareissa ja kahleissa.
Outoa kuninkaalle, eikö?
Juutalaisten salaliiton takia.
Juutalaisten salaliitto.
Ikivanha valhe.
-Vastalause. -Hylätty.
Olette siis täällä juutalaisten takia. Kuten minun. Miten?
-Valheidenne takia. -Valheiden. Valheiden mistä?
Osallistumiseni luonteesta.
Ette siis osallistunut
miljoonien miesten, naisten, lasten ja vauvojen tuhoamiseen?
En tietenkään.
Eivätkö seuraajanne pety kuullessaan tuon?
On paljon rasisteja ja fanaatikkoja,
jotka edelleen palvovat teitä
juuri siksi, että suunnittelitte kuuden miljoonan juutalaisen kansanmurhan.
Satojentuhansien romanien,
homoseksuaalien
ja muiden.
Sanotteko, että he ovat väärässä palvoessaan teitä?
He eivät ole väärässä. Olen saavuttanut paljon.
Olen uudistanut ja mullistanut maailmanjärjestyksen.
Maailmanjärjestyksen.
Olette siis vastuussa holokaustista?
-Minä... -Ihailijanne ovat siis väärässä?
-Ei, he ovat... -No, kumpi se on?
Joko kiellätte osallisuutenne holokaustiin
tai olette ylpeä miljoonien ihmisten tuhoamisesta.
Ei voi olla molempia.
Tätä te teette, juutalaiset. Vääntelette sanoja.
Olette itse vastuussa siitä, mitä teille tapahtui.
Totta kai olemme. Olemme vastuussa kaikesta.
Rutosta ja maanjäristyksistä, suuresta lamasta,
kaikista maailman sodista.
-Taudeista ja nälänhädästä. -Tuskasta ja kurjuudesta.
Ja kaikesta pahasta.
Ja kaikesta luomastanne pimeydestä maailmassa.
Te konnat!
Te syöpäläiset! Olette roskasakkia!
-Tämänkö takia piileskelitte? -En piileskellyt.
Koska olette jaaritteleva sekopää. Myöhäisillan talk show'n vitsi.
Narkomaani, joka on maaninen, hölmö, vihamielinen, säälittävä ja väärässä.
Joka käytti kaikista alhaisinta keinoa, pelkoa, demonisoidakseen
ja kääntääkseen tietämättömät ihmiset maanmiehiään vastaan
vain pitääkseen kiinni vallasta.
-Vastalause. -Hyväksytään.
Olen edelleen puolueen johtaja.
Minkä puolueen? Natsipuoluetta ei enää ole.
-Olen valtakunnan johtaja. -Länsi-Saksa on täysimittainen demokratia.
Luuletko, että puhun Saksasta?
Olen johtaja liikkeessä, joka on noussut ihmisten sydämissä ja mielissä
heidän verestään ja maaperästä.
Totta kai annoin käskyn.
Totta kai minulla oli visio.
Totta kai se olin minä.
Järjestystä saliin.
Ja väkeni seuraa minua yhä.
-Kuuletko minua? -Kuulen.
-Kuuletko? -Kyllä.
Ja taistelemme sitä vastaan joka hetki.
Tiedämme, että se ei katoa.
Tiedämme, että viha, tietämättömyys ja pelko
tulevat aina olemaan osa kollektiivista yhteiskuntaamme.
Mutta te ette.
Jonain päivänä he löytävät uuden idolin, uuden huijauksen,
joka syntyy jostain uudesta joukkoviestinnän tavasta,
mutta kaupittelee samoja vanhoja valheita
möröistä, kuolevista kulttuureista ja varjovaltioista.
Ja me vastustamme häntä myös.
Ei muuta kysyttävää.
Kahden päivän harkinnan jälkeen
tuomio julkistetaan.
Maailma odottaa hermostuneena tuomareiden päätöstä.
Tuomarikollegani ja minä olemme kuunnelleet tarkoin
oikeudelle esitettyjä todistuksia ja argumentteja.
Olemme käyneet läpi kaikki asiakirjat ja todisteet.
Oikeudenpalvelija tuo syytetyn tuomioistuimen eteen.
Adolf Hitler. Syytteessä rikoksista rauhaa vastaan
tuomioistuin toteaa teidät syylliseksi.
Syytteessä sotarikoksista, syylliseksi.
Syytteessä rikoksista ihmisyyttä vastaan, syylliseksi.
Syytteessä suunnitelmasta tai salaliitosta murhan toteuttamiseksi, syylliseksi.
Adolf Hitler, teidät tuomitaan täten
elinikäiseen vankeuteen ilman mahdollisuutta ehdonalaiseen.
Adolf Hitler on todettu syylliseksi kaikkiin kohtiin.
Mennään.
Mikä hätänä?
Voi paska!
Lääkäri!
Hitto!
Tarvitsemme ambulanssin.
Hei! Tarvitsemme apua! Nopeasti!
Hänellä on sydänkohtaus!
Hän sai sydänkohtauksen. Hänet viedään sairaalaan.
Niin.
Mene.
Meidän on mentävä. Hän juonii jotain.
Seitsemän minuuttia Universität Müncheniin.
Kuusi minuuttia Universität Müncheniin.
Kuuden minuutin päässä.
Sairaalassa minä tutkin hänen huoneensa.
-Turvaa sinä alue. -Jos hän menee sinne.
-Kenellä on ylimääräinen ase minulle? -Minulla.
Varsinaisia partiolaisia. Ihanaa.
-Vauhtia! -Aja!
-He pääsevät pakoon! -Aja!
Pitäkää kiinni.
Minne olet menossa?
Mitä helvettiä teet?
Sairaala on tuolla päin!
Heil Hitler!
10 sekuntia.
Nyt!
Pitäkää kiinni!
Joe!
Meidän täytyy kiirehtiä, Mein Führer.
Olkaa varovainen.
Oli jo aikakin.
Hei, rakkaani.
-Ja onnittelut sinulle. -Oli kunnia pelastaa hänet.
Et tosin aivan pelastanut häntä.
Mitä on tekeillä?
Se, mitä teit oikeussalissa, oli häpeällistä.
Se lähetettiin koko maailmalle. Asianajaja oli oikeassa.
Vaikutit säälittävältä, vihamieliseltä, lattealta hullulta, joka olet.
-Ei. -Kruununperimys alkaa nyt, kultaseni.
Minä otan kruunun. Minä johdan.
Mutta koska olet antanut itsesi joutua vangituksi,
emme voi ottaa riskiä, että katoat taas.
Tapamme sinut täällä, poltamme ruumiisi,
ja teeskentelemme, että olet paennut tuntemattomaan paikkaan
eikä sinua nähdä tai saada kiinni enää koskaan.
On yksi ongelma.
Et ole johtaja.
Olen pelastanut nahkasi nyt kahdesti. Olen enemmän johtaja kuin sinä koskaan.
Tee se!
Tämä aate ei valitettavasti pidä kuningattarista.
Mutta minä olen johtaja.
Olen tulevaisuus.
On aika lähteä.
-Mitä haluat? -Haluan, että voitelet minut.
Niin kruununperimisjärjestys on selkeä.
Kokosin armeijan vankilassa ollessani. Tule.
Nämä miehet osaavat taistella, tappaa. Voin johtaa heitä.
He hoitavat meidät pakoon. Helikopteri on matkalla.
Alas!
Travis!
Travis! Missä sinä olet?
Katso minua!
Jonah!
Laskekaa aseenne!
Maahan!
Menkää maahan!
Jonah, sinnittele.
Missä hän on?
Kutsukaa se helvetin ambulanssi!
Kutsukaa ambulanssi!
Aamen.
KAKSI KUUKAUTTA RUTHIN KUOLEMAN JÄLKEEN...
Olisinpa tuntenut hänet.
Millainen hän oikeasti oli.
-Sinä tunnet hänet, Jonah. -En.
-Kyllä. -Ei, en tuntenut.
En sitä, joka metsästi natseja,
en kostajaa.
En sitä, kuka hän oli ennen.
Mutta sinä tunsit kaikki ne puolet hänestä.
Jonah, olen ollut tällä maapallolla monta vuotta.
Olen nähnyt ihmisten ulottuvuudet.
Olen tuntenut tuplat ja kaksoisolennot.
Enkelit ja hirviöt, molemmat.
Mutta kaiken takana
on yksi aito minuus.
Jokainen meistä valitsee, kelle näyttää sen.
Ja Ruth valitsi sinut.
Vain sinä, Jonah, näit todellisen hänet.
Hän katsoi Kuuta
kuin se olisi hänet kauan sitten hylännyt ystävä.
Hän pelkäsi aina unohtavansa äitinsä kasvot.
Muistan, että hän toivoi, ettei häntä tunnettaisi vain selviytyjänä.
Mutta hän oli kiitollinen, että selvisi. Hän oli aina kiitollinen.
Hän oli niin paljon enemmän.
Aina kun hän nauroi, hän iski silmää.
Hän myös tykkäsi toivoa puhaltaessaan silmäripsen.
Hän rakasti sitä.
Kuinka ihanaa. Kuinka vapauttavaa hänelle,
että hänellä oli sinut.
Olit hänelle läsnä.
Hän tuli sinun näkemäksesi
niin kuin näit hänet, ihmisenä.
Emmekö me kaikki halua sitä?
Vaikka luulemme toisin,
ehkä se on kaikki, mitä tarvitsemme.
Palkkiomme tästä absurdista elämästä, tulla nähdyksi.
Yksinkertaista.
Mitä muuta on kuin tulla nähdyksi?
-Hei. -Hei.
Olen pahoillani.
Tule, rakas. Myöhästymme.
Sanoo nainen, joka on ollut suihkussa tunnin.
KIITOS MILLIE MORRIS
Haloo.
Bonjour, rva Morris. Minulla on kongressiedustaja Handelman linjalla.
-Agentti Morris. -Liz.
Siitä on pitkä aika. On pitkä tie takana. Mutta halusin kiittää hyvästä työstä.
-Mitä? -Hitlerin tuomisesta oikeuden eteen.
Haluamme kunnioittaa sinua kongressin kultamitalilla.
Soitin kertoakseni hyvät uutiset.
Se olin minä.
Ammuin hänet. Ammuin Prentzin. Se olin minä.
Haluamme juhlia sinua Washingtonissa.
Olet sankari, Millie.
Sankareita tarvitaan.
Tule, rakas. Emme voi myöhästyä.
Mazel tov!
Olen järkyttynyt, ettet tuonut seuralaista.
Totta kai toin.
-Et kai ota sitä... -Minne tahansa menenkin. Kaikkialle.
-Olet idiootti. -Oscar-palkittu idiootti.
Oletko kuullut Joesta mitään?
En.
Hän jätti viestin. Kuulosti iloiselta.
Toivottavasti hän voi hyvin, missä onkaan.
-Olen iloinen, että voit hyvin, Rox. -Samoin.
-Kippis, ystävä. -Kippis.
Miten näitä juodaan?
En tanssi yksin. Tulette kanssani.
Hyvä on. Tulemme kaikki kanssasi.
Tämä on Oscar. Hän on innoissaan päästessään tanssilattialle.
Hei. Onnittelut.
Valmistaudun hänen äitinsä puheeseen.
Hän olisi ylpeä siitä, kuka sinusta tuli.
Kuka olet.
Olen tuntenut monia hirviöitä, Jonah. Et ole yksi heistä.
Et sinäkään, Millie. Toivottavasti tiedät sen.
Hei, ukko.
-Sinä, minä, tanssilattialle. -Selvä.
Päivällinen, numero 45278.
45278?
Etkö tiedä, kuka minä olen?
Hei, rakas.
Millaista Veroniquella oli?
Veronique oli sama vanha ranskalainen ääliö kuin aina.
Täällä rahalla saa todella enemmän.
Asumme helvetin kenkälaatikossa New Yorkissa.
Clara tulee pian kotiin.
Noin 14 minuutin päästä, sanoisin.
Viimeksi näin hänet Rue St. Dominiquella.
-Olen poissa pelistä, Harriet. -Tiedän.
Valitettavasti tiedän sen. Tulin vain antamaan pienen häälahjan.
Pidän häälahjoista. Avaa se.
Sinä ja Millie annoitte meille jo kamalan juustolautasen.
Tämä on vain minulta. Millie ei hyväksyisi.
Löysin sen, kun kävin läpi Chavan jäämistöä.
Mikä tämä on?
Puhelutiedot Heinz Richterin Red Balloon -lelukaupasta.
17. kesäkuuta 1977.
Kun saftani tapettiin?
Kello 21.17, vain pari tuntia ennen Ruthin murhaa,
lelukauppaan tuli puhelu numerosta 212-073-4309.
Se numero kuului asunnolle, jossa asui...
Meyer Offerman.
Meyer soitti Richterille.
Meyer antoi käskyn.
Syvin osanottoni isoäitisi vuoksi.
Ruth oli saanut selville, että Meyer oli Susi.
Hän tajusi sen.
Mutta ennen kuin hän ehti tehdä mitään, Mayer tappoi hänet.
Paha ei lepää, Jonah. Paha ei jää eläkkeelle.
Miksi meidän pitäisi?
Miten voimme?
Kerromme vanhoja tarinoita muuttaaksemme tulevaisuuden.
Kerro Claralle terveisiä.
Toivotan teille helvetin onnellista loppuelämää.
Miami oli mukava yllätys häämatkallemme.
Ajattelin, että se olisi hyvää vaihtelua.
-Mitä? -Näen heidät sinussa.
Sinun saftasi, Chavan.
Näen sinut. Ja rakastan sitä, mitä näen.
Uusille aluille.
METSÄSTÄJÄT
Tekstitys: Maarit Hirvonen
Luova tarkastaja Pirkka Valkama