KINSHASA DEMOKRATISKA REPUBLIKEN KONGO
Varför bryr du dig?
Man städar, men det blir bara stökigt igen.
Men sånt är livet, va?
Vad ska man annars göra?
Bara ge upp?
Skit i kungen, skit i påven,
ingen kommer undan i den här skitvärlden.
Om vi tänker så kommer världen att brinna.
Det gör den redan.
Den brinner i alla hörn,
som en tändsticka,
hela vägen till fingertopparna.
Jag känner dig.
Du gav mig en väska.
Med en dator i.
Sankuru Airways flight 19.
Du väntade dig inte att se mig igen, va?
Försvunnen i Kongo
Var är han?
Jag sa åt dig att fara hem.
Det var du som skickade meddelandet i bilen.
Du...
Du kan inte skjuta mig.
- Du behöver mig. - Ja, det gör jag.
Men jag kan ändå göra dig illa.
Vill du att jag ska tro det?
Testa mig.
Emmanuel, min vän från flygplatsen,
när du låtsades heta Hennie Botha,
han var i bilen när du sprängde den.
Du borde ha åkt hem som jag skrev.
Han har varit här, eller hur?
Will.
Han har varit här.
Vilken Will?
Var är min man?
Herregud, jag blöder.
Bara ett köttsår. Bind om det.
Svara! Var är Will?
Ja, han var här för länge sen.
Han kom med några biståndsarbetare.
De fastnade i en storm.
Och...
när stormen var över...
så gav han sig av,
för att ta sitt plan.
Sankuru 19.
Och vad hände sen?
- Han dog. - Nej. Du ljuger. Jag såg honom...
med dig, mitt i Kinshasa.
Omöjligt.
Den jävla orange basebollkepsen.
Han lämnade den här. Jag tog den. Jag tyckte att den var rolig.
Det är han.
Du vill att det ska vara det.
Men det är det inte.
Du jagar ett spöke.
Om jag jagar spöken,
varför spränger du min vän med en bilbomb?
Varför låtsades du sörja din bror?
Ser du det där området?
Ja, coltangruvan. Vad har det med min man att göra?
Varje mobil och laptop i världen
behöver en kondensator med tantal för att fungera.
För det behövs coltan.
Det råkar vara så
att större delen av världens coltantillgångar finns i Kongo.
Jag vet att det inte ser märkvärdigt ut,
men det finns mycket pengar här, där du står.
Och?
Fick Will veta att du tänkte ta över driften?
Hur vill du att det här ska sluta?
Jag kan inte ta dig till din man.
Jag är bara del av ett maskineri, en väldigt liten del.
Men du medger det.
Du har träffat honom.
Han lever.
Du borde åka hem
innan nån mer blir dödad.
Jag har sagt att jag inte är intresserad.
Nej, det ändrar inget om vi träffas. Hej då.
SJU ÅR TIDIGARE
Är allt okej?
Jäkla försäljare.
Försöker fortfarande sälja på oss den där billiga plasten.
Gud vet var han får den från.
Den där Roland?
Ja. Roland.
Hör på, jag är inte intresserad...
Ja, det är Judith Gray.
När då?
Din mors testamente är inte komplicerat.
Hon lämnar helt enkelt allt till dig.
Huset är väl fortfarande till salu?
Ja, när hon flyttades till hospiset...
Det tar bara lite tid.
Det övriga finns på ett sparkonto,
och beloppet är...
strax under 200 000 pund.
Sitt ner.
Jag beklagar förlusten.
Tack för att du kom.
Hej.
Shevaun McArdle. Jag beklagar förlusten.
Tack.
Jag såg dig inte på krematoriet. Ursäkta, hur kände du henne?
Det gjorde jag inte. Jag såg det där.
Åh, jaha.
Förlåt, det var inte meningen att...
Jag förlorade min pappa för några månader sen.
Så tråkigt att höra.
Jag var helt förtvivlad.
Ja.
Vilka egoister de är.
De sätter oss till världen och får oss att lita på dem,
sen pyser de iväg och lämnar städningen åt oss.
Och saknaden.
Jag vet inte varför jag valde det fotot.
Jag tålde inte spindelbroschen.
Men hon hade den jämt, överallt.
Antagligen sov hon med den.
I alla fall...
Du ser ut att behöva en till.
Okej. Tack.
Jag har aldrig hört talas om nåt så äckligt,
och jag har hört ganska mycket.
Skyll dig själv, du ville höra om det.
Jag bor här nere så...
- Tack för att du muntrade upp mig. - Ingen orsak.
- Det var trevligt att träffa dig, Shevaun. - Detsamma.
- Förlåt. - Jag är inte...
Fel tillfälle.
Du känner inte mig.
Du känner kanske inte dig själv så bra.
Här.
Det måste vara mörkt i garderoben, så...
när du är redo för lite solsken kan du väl ringa?
Ge mig din mobil.
Vad har du för kod?
Tio-elva, min dotters födelsedag.
Har du tänkt på att det kanske är bättre att inte veta?
Okunnighet är salighet.
Nej, okunnighet är okunnighet.
- Kom igen! - Inte så högt.
Har du tänkt på att Will kanske är säkrare där han är?
Döda henne!
Fort!
Pieter! Gå åt det hållet!
Fan.
Tack och lov.
Hallå?
Judith?
Herregud!
Judith?
Hallå?
Hej. Förlåt, väckte jag dig?
Nej då, inte alls.
Hör på, känn ingen press eller så,
men kan du säga nåt om när du kommer tillbaka?
Om en...
Kanske två veckor till.
Går det bra? Det blir väl, vad, en månad?
Naturligtvis, ta den tid du behöver. Hej då.
Du får inte göra så när jag pratar i telefon!
Det var din idé att svara överhuvudtaget.
Vem var det? Din chef?
Nej, det var Joshua.
Eftersom han inte är din chef behöver du inte förklara nåt för honom.
Nej, jag vet, men...
Det är inte rätt att lämna honom i sticket.
Du verkar ha ägnat största delen av livet åt att handla rätt,
och försöka göra andra människor nöjda.
Vet du vad jag vill just nu?
Jag vill att du slutar prata...
och fortsätter.
TILL SALU
- Hej. - Hej.
Jag vet att jag lovade komma till din mammas hus till middagen,
men det är lite mycket här.
Jaha, okej.
Vi kan väl träffas senare?
Du kan väl komma hit? Det finns ett bra ställe runt hörnet.
Okej, vi säger så.
Hej.
Jag behöver komma härifrån.
Vi ses, allihop.
- Hej då! - Hej då, ha en trevlig kväll.
Jag har aldrig ätit turkisk mat.
Under alla de här åren har det liksom bara gått mig förbi.
Okej. Vad är det?
Eftersom du knappt säger nåt,
får du stå ut med att jag pratar en massa strunt hela tiden.
Det är inget.
Det är inte ditt problem.
Du kan berätta saker för mig.
Världen måste dyka upp nån gång.
Det är bara jobbet. Jag blev av med ett stort kontrakt.
Det löser sig.
Jag får ta ett stort banklån,
så vi klarar oss i fyra månader,
sen är det lugnt igen.
Det löser sig.
Titta vad jag spårade upp.
Mammas...
Hur hittade du...
Jag har letat överallt.
Jag tittade igenom lådorna igen.
Jag vet att du tyckte att den var ful,
men den var ju hennes, så...
Oj, du skuttade fram ur garderoben
som en bergsget där, eller hur?
Tack.
Med tanke på att det tog rätt så lång tid att hitta den...
Får jag be dig om en liten tjänst?
- En pytteliten... - Herregud.
Ja, vad som helst.
Du kanske kan stanna här istället för att åka tillbaka till Kongo?
Jag menar det. Åk inte.
Öppnar du själv nu?
Om du börjar köra själv också, har jag inget jobb.
Lojala anställda...
är svåra att hitta.
Vad är det här?
En hund försökte bita mig på gatan.
Jag fick skära halsen av den.
Det här jävla landet.
Håller det dig vaken ibland?
Vad?
Det vi har gjort.
Jag försöker att inte tänka på det.
Jag har inte den lyxen.
Vad menar du?
En kvinna knackade på hos mig idag.
En kvinna som jag skickade i döden.
Det var inte verkligt.
Men hon kändes verklig.
Du måste blockera det.
Men det går inte.
Jag ser saker.
Jag skäller på spöken.
Följ med mig!
Jag kan få ut dig. Vi måste åka! Nu!
Det här är ingen plats för en liten flicka.
Seså, kliv in.
Hur är det? Det kan inte vara lätt att flyga igen.
Jag har flugit efter olyckan, många gånger.
Det här är...
Nåt annat.
Ända sen jag lämnade Kongo har jag varit på flykt.
Du var på flykt långt innan du steg på det där planet.
Jag glömde att jag inte har några hemligheter för dig.
Jag vet bara att Mikael Arnason var efterlyst för bedrägeri.
Jag gjorde misstag i Island.
Folk anförtrodde mig sina pengar,
jag sa att jag skulle investera dem.
Varje gång jag förlorade, bad jag om mer.
Jag intalade mig att det skulle få mig på banan igen.
Bara en bra affär skulle ordna det.
Trenden måste vända.
Men det gjorde den inte.
Så jag lånade pengar från en bank där jag jobbade.
Fängelset var inte det jag var mest rädd för.
Det var att bli utskämd,
och göra alla besvikna.
Mina vänner, min familj...
mina föräldrar.
Jag flydde och hamnade i Afrika.
Jag var otroligt egoistisk.
Men det är sån jag är.
Jag är egoistisk
och feg.
Det här...
att resa till Kinshasa med dig är nog det enda modiga jag gjort.
Modigt eller dumt?
Är det nån skillnad?
- Engelska? - Ja.
Är du släkting eller vän?
Joshua Peake.
Jag arbetar med henne. Förlåt, det var jag som hittade henne.
Läkarna gör allt de kan,
men finns det nån annan vi kan ringa?
Nej, jag tror inte det.
Okej.
Du ser så ledsen ut.
Jag är inte ledsen.
Jag ser ut så här när jag vilar.
Sa alla nej?
Allihop.
Jag har byggt företaget från grunden.
Det löser sig.
Jag kommer på nåt sätt att komma på fötter igen.
Jag lägger ner företaget.
Sånt här händer ju. Jag är inte den första.
- Jag kan hjälpa dig. - Nej.
Allvarligt. Pengarna efter mamma.
Jag tänkte ge dem till välgörenhet men jag vill mycket hellre...
Nej, jag tar inte emot dem.
Du kan betala tillbaka om några månader. Det är lugnt.
Nej, det här är mitt problem.
Nej, det är vårt problem nu.
Så borde det väl gå till?
Om jag ska stanna, ska det gå till så.
Tänker du stanna?
Jag har pratat med Joshua.
Jag jobbar härifrån,
med det som går,
och han tar över det andra.
Jag kan inte fatta att du stannar.
Men på ett villkor.
Jag stannar bara om du går med på att jag hjälper dig.
Hej, det är Shevaun. Lämna ett meddelande.
Hej, vännen, det är jag.
Jag vet inte vad som har hänt, kan du ringa?
Filmen har börjat.
Hej, det är Shevaun. Lämna ett meddelande.
Shevaun, jag är orolig för dig.
Jag kommer till kontoret idag.
Hoppas allt är okej.
- Hej. - Hej.
Jag letar efter Shevaun.
Vem?
Shevaun McArdle.
Tyvärr, jag känner ingen med det namnet.
Minns du? Jag var här.
Du arbetar för henne. Det här är hennes kontor.
Jag känner ingen Shevaun, men det där är Sally.
Sally?
Ja, Sally Newell tror jag.
Ja, hon hade bordet mitt emot mig.
Det är ett kontorshotell.
Hon hyrde bordet en vecka, sen...
GOMA DEMOKRATISKA REPUBLIKEN KONGO
Du kan ta sängen.
- Förlåt. - Ingen fara.
Det gör inget.
Det är Judith Gray. Lämna ett meddelande.
Judith, det är jag.
Varför har Pieter Bello ditt nummer i sin mobil?
- Hallå. - Martin, tack och lov.
- Georgia? - Jag hittade Pieter Bello. Han är död.
Vad pratar du om?
Jag tog hans mobil och han hade missade samtal från Judith.
Hon visste att jag letade efter honom.
Hon såg fotot. Hon sa inget.
Jag är i Kinshasa nu. Jag kan åka hem till Judith.
Vad?
Ja, jag är här med en man som överlevde flygolyckan.
Nej, det var bara en överlevande, Dominique.
Nej, den här mannen var med på planet och han såg vad som hände.
Det var en bomb, Georgia.
Vad? Rapporten...
Nej, nån planterade en laptopbomb på planet.
Och vi ska ta reda på vem det var.
Herregud.
Jag mår bra.
Du skrek.
På engelska.
Det är en kvinna som inte lämnar mig ifred.
Vad?
Spöken som jag levt med alldeles för länge.
Bry dig inte om det.
Ta ett glas med mig.
Jag skulle ju köra dig till jobbet.
Det är jag som bestämmer där.
De väntar på mig.
Du behöver en städare.
SÖK Sally Newell
St. Agatha's Hospice - Våra medarbetare
Sally Newell - Patientservice
Jag undrade hur länge det skulle dröja innan du hittade mig.
Inte länge, faktiskt.
Jag...
Men jag visste inte om det var nån mening med att prata med dig...
Sally.
Din mamma berättade allt om dig.
Hon målade upp en riktig bild.
Men saken är att jag var där.
Jag var där och tvättade henne,
promenerade i korridoren med henne,
när hon inte orkade titta på taket längre.
Jag var där när hon dog.
Jag brydde mig tillräckligt för att vara där.
Du kände henne inte.
Jag kände henne bättre än du gjorde.
Hon var min mor. Hur fan vågar du?
Jag arbetade på hospiset där hon dog,
du visste inte ens vem jag var.
Så mycket brydde du dig.
Jag besökte henne så ofta jag kunde.
Ja, var tredje månad, som ett urverk.
Fyrtioåtta timmar, sen stack du igen.
Du pratar alltid om att göra nytta,
men finns det nån som du bryr dig om egentligen?
Du stal från mig!
Och nu läxar du upp mig?
Jag ger och ger och hjälper till dygnet runt,
och jag får inget tillbaka,
så nu är det min tur.
Hur kunde du?
Hur kunde du ljuga för mig alla de nätterna?
Ärligt?
Det var spännande.
Att ligga där och veta vad jag tänkte göra.
Du gjorde det här.
Du lät den där fina gamla kvinnan dö ensam.
Hon har alltid varit ensam.
Det fanns skäl till det. Hon såg till det.
Jaha, vi får alla ligga som vi har bäddat.
Det kanske är sån du är.
Du ler och verkar snäll på utsidan,
men inuti är du arg.
Du skriker.
Men jag kanske befriade dig,
för jag var den enda risk du tog.
Enda gången du släppte in nån.
Vet du vad, nu räcker det. Du existerar inte.
Lystring, alla passagerare på Flight 125 till Kinshasa Airport,
ombordstigning börjar snart vid gate 52.
Ska vi träffas?
Jag fick säga åt en som jobbar åt mig att du var försäljare.
Du ringde för ofta.
Jag hittade på ett namn åt dig.
Roland.
Jag kan vara en Roland.
En drink?
De har god Lokoko här.
Jag är inte här för att dricka.
Då så...
vill du arbeta med mig?
Jag har ett nätverk i östra Kongo.
Så, det är inte bara mina fordon,
utan även biståndsarbetare, läkare,
några FN-anställda jag kan prata med.
Bra, jag behöver folk som kan resa över gränsen till Rwanda.
Där kan vi sälja coltanet utan skatten som de tar här.
Tjänar du inte så det räcker?
På en statsägd gruva?
Jag förlorar miljoner till alla korrumperade politiker som lägger sig i.
Det är dags att jag får min andel.
Men får jag fråga,
varför du känner annorlunda nu?
Jag har försökt så många gånger.
Du kallade mig ett monster.
Brott mot mänskliga rättigheter.
Det har inget med känslor att göra.
Det är en hård värld, generalmajor.
Alla tar hand om sig själva.
Tar för sig, stoppar händerna i andras fickor.
Jag är trött på att upptäcka att mina är tomma.
Låt oss prata om hur vi ska gå till väga.
Vi kan inte ordna vakter åt fordonen.
Ingen får veta att du samarbetar med oss.
Men jag känner en man,
före detta militär,
en legosoldat,
smugglare.
Han kan hjälpa dig.
Han heter Pieter Bello.
Vad är det här för ställe?
De som jobbar här har sett barn som du.
Jag måste tillbaka till Kinshasa.
Jag kan inte lämna dig här ensam.
- Jag vill inte. - De hjälper dig.
De säger det, men det gör de inte.
Men det här är annorlunda.
Jag kan följa med dig.
- Hejsan. - Hej.
Jag har ringt.
- Ja, om flickan. - Ja, det här är...
Vänta.
- Vänta! - Jag behöver inte det här stället!
Men var ska du ta vägen?
Fortsätt med ditt liv.
Jag vet inte vad jag ska göra. Okej?
Jag har inga svar.
Följ med mig då.
Vi hittar nåt ställe som du gillar i Kinshasa, okej?
Följa med dig?
Kom.
Hej, Martin. Hittade du henne?
Jag är hemma hos henne nu.
Och?
Det finns ett problem.
Judith är död.
Vad?
Hon blev nerstucken här, i huset.
Sjukhuset trodde att de hade räddat henne, men...
En artär brast i morse.
Hör du mig?
Herregud, vad gör jag nu?
Vi hittar den som planterade bomben.
Vi reder ut det här.
När går ditt plan?
Snart. Jag är på väg till flygplatsen nu.
Judith och Pieter Bello har nåt med varann att göra.
Vi måste bara komma på hur.
Så vi ses hemma hos henne
- när du landar, okej? - Okej.
Tack för att du talade om det.
Kom, chefen. Vi borde åka.
Jag åker inte till jobbet idag.
Det har varit skottlossning på min huvudverksamhet utanför Kisima.
De som var lojala mot mig är döda.
När?
För flera dagar sen.
Först nu får jag veta det.
Alla som kunde ha underrättat mig är döda.
Vem skulle göra en sån sak?
Var det ett militärt angrepp?
De sa att det finns en vit kvinna där.
Judith Gray varnade mig för henne.
En änka.
Jag känner igen den där minen.
Vad tänker du?
Jag tänker att ni två kan behöva sällskap.