KINSHASA DEN DEMOKRATISKE REPUBLIKKEN KONGO
Hva er poenget?
Man sliter og vasker, og rotet kommer stadig tilbake.
Sånn er livet, ikke sant?
Hva skal man ellers gjøre?
Bare gi opp?
Til helvete med kongen, til helvete med paven,
og i denne helvetes verdenen slipper ingen unna.
Hvis vi tenker sånn, vil hele verden brenne.
Det gjør den allerede.
I hvert et hjørne brenner den
som en fyrstikk,
helt til fingertuppene.
Jeg kjenner deg.
Du ga meg en sekk.
Med en bærbar datamaskin.
Sankuru Airways flygning 19.
Trodde ikke du ville se meg igjen, hva?
Enken
Hvor er han?
Jeg ba deg dra hjem.
Du sendte meg den beskjeden i bilen.
Du...
Du kan ikke skyte meg.
- Du trenger meg. - Ja. Det gjør jeg.
Men jeg kan likevel skade deg.
Vil du at jeg skal tro det?
Bare sett meg på prøve.
Emmanuel, vennen min fra flyplassen,
da du lot som om du var Hennie Botha,
han var i bilen da du sprengte den.
Du skulle reist hjem, slik jeg sa.
Han var her, ikke sant?
Will.
Han var her.
Hvilken Will?
Hvor er mannen min?
Herregud, jeg blør.
Det er bare et kjøttsår. Bandasjer det.
Snakk! Hvor er Will?
Ja, han var her, for lenge siden.
Han kom hit med en gruppe hjelpearbeidere.
Og de ble sittende fast i en storm.
Og...
...da stormen passerte...
...reiste han videre
for å ta flyet sitt.
Sankuru 19.
Og hva skjedde så?
- Han døde. - Nei. Du lyger. Jeg så ham...
...sammen med deg, midt i Kinshasa.
Det er ikke mulig.
Kapsen. Den pokkers oransje kapsen.
Han etterlot den. Jeg tok den. Jeg syntes den var morsom.
Det er ham.
Du vil det skal være ham.
Det er ikke det.
Du leter etter et spøkelse,
I så fall,
hvorfor legger du bomber i en bil og sprenger vennen min?
Hvorfor later du som om du sørger over broren din?
Ser du området der ute?
Ja. Det er en coltan-gruve. Hva har det med mannen min å gjøre?
Omtrent alle smarttelefoner og bærbare datamaskiner i verden
trenger en tantalkondensator for å kjøre.
Og til det trenger du coltan.
Og det har seg slik
at verdens forråd av coltan i hovedsak kommer fra Kongo.
Jeg vet det ikke virker stort,
men det ligger mye penger under føttene dine.
Hva så?
Fant Will ut at du skulle ta over driften?
Hvordan vil du at dette skal slutte?
Jeg kan ikke ta deg med til mannen din.
Jeg er bare en del av en maskin. En liten del.
Men du innrømmer det.
Du har sett ham.
Han lever.
Du burde reise hjem
før noen andre blir drept.
Jeg har sagt det alt. Jeg er ikke interessert.
Nei. Jeg ombestemmer meg ikke om vi møtes. Farvel.
SJU ÅR TIDLIGERE
Er alt i orden?
De pokkers selgerne.
Prøver fortsatt å selge oss billig plast.
Gudene må vite hvor han får den fra.
Den Roland-fyren?
Ja. Roland.
Jeg er ikke interessert, greit...
Ja, det er Judith Gray.
Når?
Vilkårene i din mors testament er ikke kompliserte.
Hun etterlot deg alt, og så enkelt er det.
Du har huset, som jeg tror fortsatt er til salgs?
Ja, da hun ble plassert på sykehjem...
Det tar bare en stund, så...
Greit, og etter det er alt som gjenstår på én sparekonto,
og summen av det blir...
...litt under 200 000 pund.
Vennligst sitt.
Mine kondolanser for mora di.
Takk. Takk for at du kom.
Hei.
Shevaun McArdle. Kondolerer.
Takk.
Jeg så deg ikke på krematoriet. Beklager, hvordan kjente du henne?
Det gjorde jeg ikke. Jeg så bare det.
Å, akkurat.
Beklager, jeg mente ikke å... Det er...
Jeg mistet faren min for et par måneder siden.
Så leit.
Det var så jævla grusomt.
Ja.
Egoistiske jævler, ikke sant?
De bringer oss til verden og gjør oss avhengige og glade i dem,
så stikker de av, og vi må rydde opp i rotet deres.
Så savner vi dem.
Jeg vet ikke egentlig hvorfor jeg valgte det bildet.
Jeg kunne ikke utstå den store edderkoppbrosjen.
Men hun hadde den på seg overalt.
Ganske sikker på at hun sov med den på.
Uansett...
Ser ut som du trenger enda en.
Ja. Takk.
Jeg har aldri hørt om noe så motbydelig,
og jeg har hørt mye i livet.
Det er din feil fordi du insisterte på å høre det.
Jeg bor denne veien, så...
- Tusen takk for at du oppmuntret meg. - Bare hyggelig.
- Og det var hyggelig å møte deg, Shevaun. - Deg også.
- Beklager. - Jeg er ikke...
Feil tidspunkt.
Du kjenner meg ikke.
Kanskje du ikke kjenner deg selv heller.
Her.
Det må være mørkt som fy i skapet ditt, så...
...når du er klar for litt sollys, kan du vel ringe meg?
Gi meg telefonen din.
Hva er koden?
Ti-elleve, bursdagen til dattera mi.
Vurderte du at det kanskje var bedre å ikke vite noe?
Det er noe som heter lykkelig uvitende.
Nei, du er bare jævla uvitende.
- Kom igjen! - Stille.
Har du vurdert at Will kanskje er tryggere der han er? Har du det?
Drep kjerringa!
Gå!
Pieter! Den veien!
Helvete.
Gudskjelov.
Hallo?
Judith?
Herregud!
Judith? Judith?
Hallo?
Hei. Beklager, vekte jeg deg?
Nei. Ikke i det hele tatt.
Du, jeg vil ikke legge press på deg,
men vet du når du kommer tilbake?
Kanskje...
Kanskje to uker til.
Er det greit? Da blir det vel en måned?
Ja. Så klart. Ta så lenge du trenger. Greit. Ha det.
- Ha det. - Ha det.
Du kan ikke gjøre det når jeg er på telefonen!
Sier kvinnen som tok telefonen.
Hvem var det? Sjefen din?
Nei. Joshua.
Poenget er at han ikke er sjefen din, så du trenger ikke forklare deg for ham.
Ja, men...
...det er ikke riktig å la ham i stikken.
Høres ut som om du har brukt mesteparten av livet på å gjøre det riktige,
det du tror andre vil.
Vet du hva jeg vil akkurat nå?
At du skal slutte å snakke...
...og fortsette.
TIL SALGS
- Hei. - Hei.
Jeg vet jeg sa jeg ville komme tilbake til huset til mora di til middag,
men det har blitt litt hektisk her.
Å, greit.
Vi kan kanskje møtes senere?
Du kan vel komme hit? Det er et bra sted rundt hjørnet.
Greit, da gjør vi det.
Hei.
Jeg må komme meg ut herfra.
Vi ses senere, alle sammen.
- Ha det! - Ha det. Ha en god kveld.
Jeg har aldri spist tyrkisk mat før.
I alle årene mine på denne planeten har det gått meg hus forbi.
Greit. Hva er det?
Du har knapt sagt et ord, og det betyr
at du har måttet lide gjennom drittpratet mitt uten stans.
Det er ingenting.
Det har ikke noe med deg å gjøre.
Du kan fortelle meg ting.
Verden blander seg til slutt inn.
Bare jobben. Jeg mistet en enorm kontrakt.
Det ordner seg.
Vi må låne dritmye penger fra bankene
for å klare oss over de neste fire månedene,
så blir det greit igjen.
Det ordner seg.
Se hva jeg fant.
Det er mammas...
Hvordan...
Jeg har lett overalt etter denne.
Jeg tok enda en titt i eskene.
Jeg vet du syntes den var stygg,
men den var hennes, så...
Jøss. Du kom hoppende ut av skapet
som en fjellgeit, du?
Takk.
Siden den tok så lang tid å finne...
...kan jeg spørre deg om en liten tjeneste?
- En bitte liten... - Herregud.
Ja, hva som helst.
Kanskje du kan la være å dra tilbake til Kongo og bli her hos meg?
Jeg mener det, Judith. Ikke dra.
Åpner du døra selv nå?
Best du ikke begynner å kjøre selv, for da mister jeg jobben...
Lojale ansatte...
...er vanskelige å finne.
Hva er dette?
En hund prøvde å bite meg på gata.
Jeg måtte knivstikke den i halsen.
Dette jævla landet.
Holder det deg våken om natta?
Hva?
Det vi har gjort.
Jeg prøver å la være å tenke på det.
Det er en luksus jeg ikke har.
Hva mener du?
En kvinne banket på døra til huset mitt i dag.
En kvinne jeg sendte i døden.
Det var ikke ekte.
Men det føltes sånn.
Du må bare stenge det ute.
Men sinnet mitt lar meg ikke.
Jeg ser syner.
Bjeffer mot spøkelser.
Bli med meg!
Jeg kan få deg vekk herfra. Vi må dra nå!
Dette stedet passer ikke for ei lita jente.
Kom, sett deg inn.
Går det bra? Det kan ikke være enkelt å være om bord i et fly igjen.
Jeg har flydd siden ulykken. Mange ganger.
Dette er...
Dette er noe annet.
Helt siden jeg forlot Kongo, har jeg vært på rømmen.
Du var på rømmen lenge før du satte deg på det flyet.
Jeg glemte det. Ingen hemmeligheter med deg.
Jeg vet bare at Mikael Arnason er ettersøkt for svindel.
Jeg gjorde feil på Island.
Folk stolte på meg med pengene sine,
og jeg sa at jeg kunne hjelpe dem med investeringene.
Hver gang jeg tapte, ba jeg om mer.
Og jeg sa til meg selv at denne gangen ville jeg komme på rett spor.
Bare én god deal, det var alt jeg trengte.
Tidevannet må snu.
Men det gjorde det ikke.
Så jeg lånte penger fra banken der jeg jobbet.
Det var ikke engang fengselet jeg fryktet mest.
Det var ydmykelsen,
å skuffe alle.
Vennene mine, familien min...
...foreldrene mine.
Jeg flyktet. Havnet i Afrika.
Det var utrolig egoistisk.
Men sånn er jeg.
Jeg er egoistisk
og feig.
Dette...
Å bli med deg til Kinshasa er nok det eneste modige jeg har gjort.
Modig eller dumt?
Finnes det noen forskjell?
- Engelsk? - Ja.
Er du et familiemedlem eller en venn?
Joshua Peake.
Jeg jobber med henne. Beklager, jeg fant henne.
Legene gjør alt de kan,
men finnes det noen jeg kan ringe?
Nei, jeg tror ikke det.
Greit.
Du ser så trist ut.
Jeg er ikke trist.
Jeg har bare uheldig hvileuttrykk.
Avviste alle deg?
Hver eneste en.
Jeg bygget opp det selskapet fra bunnen av.
Jeg klarer meg. Jeg...
Jeg finner en vei tilbake. Jeg...
Jeg stenger ned selskapet.
Slikt skjer, ikke sant? Jeg er ikke førstemann.
- Jeg kan hjelpe. - Nei.
Jeg mener det. Pengene etter mamma.
Jeg skulle gi dem til stiftelsen, men jeg vil heller...
Nei, jeg nekter.
Du kan betale meg tilbake om et par måneder. Det går bra.
Nei, det er mitt problem.
Nei, det er vårt problem nå.
Det er sånn det fungerer, ikke sant?
Hvis jeg skal bli her, må det være sånn det fungerer.
Skal du bli her?
Jeg snakket med Joshua.
Jeg kan jobbe herfra,
der jeg kan,
og han tar over.
Tenk at du skal bli.
På én betingelse.
Jeg blir her bare om du lar meg hjelpe deg.
Hei, det er Shevaun. Legg igjen en beskjed etter pipelyden.
Hei, det er meg.
Jeg vet ikke hva som har skjedd, så kan du ringe meg?
Filmen har begynt.
Hei, det er Shevaun. Legg igjen en beskjed etter pipelyden.
Shevaun, jeg er bekymret for deg.
Jeg kommer innom kontoret i dag.
Jeg håper alt er i orden.
- Hei. - Hei.
Jeg ser bare etter Shevaun.
Hvem?
Shevaun McArdle.
Unnskyld, jeg kjenner ingen som heter det.
Husker du meg? Jeg kom hit.
Du jobber for henne. Det er hennes kontor.
Jeg kjenner ingen Shevaun, men det er Sally.
Er det Sally?
Ja. Sally Newell, tror jeg.
Ja. Hun hadde pulten overfor meg.
Det er en delt kontorplass.
Hun leide kontorplassen i en uke, og så...
GOMA - DEN DEMOKRATISKE REPUBLIKKEN KONGO
Du kan ta senga.
- Beklager. - Nei da, det går bra.
Det gjør ikke noe.
Dette er Judith Gray. Legg igjen en beskjed.
Judith, det er meg.
Hvorfor har Pieter Bello telefonnummeret ditt på telefonen sin?
- Hallo. - Martin, gudskjelov.
- Georgia? - Jeg fant Pieter Bello. Han er død.
Hva? Hva snakker du om?
Jeg tok telefonen hans, og han hadde mange tapte anrop fra Judith.
Hun visste at jeg så etter ham.
Hun så bildet. Hun sa ikke et jævla ord.
Jeg er i Kinshasa nå. Jeg kan dra hjem til Judith.
Hva?
Ja, jeg er her med en mann som overlevde Sankuru flygning 19.
Nei, det var bare én overlevende. Dominique.
Nei, han var også på flyet, og han så hva som skjedde.
Det var en bombe, Georgia.
Hva? Rapporten...
Nei, noen plantet en bombe i en bærbar datamaskin på det flyet.
Og vi skal finne ut hvem.
Herregud.
Det går bra.
Du ropte.
På engelsk.
Det er en kvinne som ikke lar meg være.
Hva?
Spøkelser jeg har levd med for lenge.
Bare glem det.
Kom igjen. Ta en drink med meg.
Trodde jeg skulle kjøre deg på jobb.
Jeg er sjefen der.
De venter på meg.
Du må ansette hushjelp.
SØK: Sally Newell
Internett - Sankta Agata sykehus Våre ansatte
Sally Newell - Pasientbehandling
Jeg lurte på hvor lang tid det ville ta deg å finne meg.
Ikke så lenge, faktisk.
Jeg bare...
Jeg avgjorde bare om det var noe poeng i å snakke med deg...
...Sally.
Hun fortalte meg alt om deg, mora di.
Beskrev deg i nøye detalj.
Men saken er at jeg var der.
Jeg var der og vasket vekk dritten hennes.
Jeg fulgte henne opp og ned gangen
fordi hun ikke orket å se opp på taket.
Jeg var der da hun døde.
Jeg brydde meg nok til å være der.
Du kjente henne ikke.
Jeg kjente henne bedre enn deg.
Hun er mora mi. Hvordan våger du?
Jeg jobbet på pleiehjemmet der hun døde,
og du ante ikke hvem jeg var.
Så mye brydde du deg.
Jeg besøkte henne så ofte jeg kunne.
Ja. Hver tredje måned, så presis som en klokke.
Førtiåtte timer, så dro du igjen.
Du snakker alltid om å gjøre noe godt, Judith,
men bryr du deg egentlig om noen?
Du stjal fra meg! Du stjal fra meg!
Og nå prøver du å belære meg?
Jeg gir og gir, og jeg hjelper dag og natt,
og jeg får ingenting i gjengjeld,
så nå er det min tur.
Hvordan kunne du?
Hvordan kunne du lyge til meg alle de kveldene?
Helt ærlig?
Det gjorde det spennende.
Å ligge der og vite hva jeg skulle gjøre.
Du gjorde dette, Judith.
Du lot den vakre, gamle dama dø alene.
Hun var alltid alene.
Med god grunn. Hun gjorde det slik.
Som man reder, så ligger man.
Kanskje det er sånn du er.
Smil og godhet på utsiden,
men på innsiden er du sint.
Du skriker.
Men kanskje jeg løslot deg, Judith,
for jeg var den eneste sjansen du tok.
Jeg var den eneste du slapp innpå deg.
Vet du hva, jeg er ferdig. Du eksisterer ikke.
Alle passasjerer på flygning 125 til Kinshasa flyplass,
boarding begynner snart ved gate 52.
Skal vi møtes?
Jeg måtte fortelle en av mennene som jobber for meg at du var selger.
Du ringte for mange ganger.
Jeg ga deg tilmed et navn.
Roland.
Jeg kan være en Roland.
Drink?
De har god Lokoko her.
Jeg er ikke her for å drikke.
Så...
...er du villig til å jobbe med meg?
Jeg har et nettverk av kontakter i Øst-Kongo.
Så ikke bare bilene mine,
men alle hjelpearbeiderne som jobber i området, leger,
noen FN-folk jeg kan snakke med.
Bra. Jeg trenger folk som lett kan krysse grensen til Rwanda.
Der kan vi selge coltan uten avgiften de krever her.
Tjener dere ikke nok penger allerede?
På en myndighetseid gruve?
Jeg taper millioner til hver eneste korrupte politiker som snuser rundt.
På tide at jeg tar min andel.
Men kan jeg få spørre
hvorfor du ombestemte deg?
Jeg har prøvd så mange ganger før.
Du kalte meg et monster.
Omdømmet mitt om menneskerettigheter.
Bare fordi.
Det er en brutal verden der ute, generalmajor.
Alle passer på seg selv.
Skummer fløten, har hånda i andres lommer.
Jeg er lei av å se ned og se at min er tom.
Så...
...vi kan snakke om hvordan vi får dette til å fungere.
Vi kan ikke gi bilene vakthold.
Folk kan ikke vite at du samarbeider med oss.
Men jeg kjenner en mann,
tidligere soldat,
leiesoldat,
smugler.
Han kan hjelpe deg.
Han heter Pieter Bello.
Hva for et sted er dette?
Folkene som jobber her, har sett barn som deg.
Jeg må tilbake til Kinshasa.
Jeg kan ikke bare dra fra deg.
- Jeg vil ikke. - Du får hjelp her.
De sier at de skal hjelpe deg, men det er ikke det de gjør.
Men dette er annerledes.
Jeg blir med deg dit du drar.
- Hallo. - Hei.
Jeg ringte og sa fra.
- Ja, om jenta. - Ja, dette er...
Vent.
- Vent! - Jeg trenger ikke dette stedet!
Men hvor skal du dra?
Bare dra tilbake til livet ditt.
Jeg vet ikke hva jeg driver med, greit?
Jeg har ikke svarene.
Bli med meg, da.
Vi finner et sted du liker når vi er tilbake i Kinshasa, greit?
Bli med deg?
Kom.
Hei, Martin. Har du funnet henne?
Jeg er hjemme hos henne nå.
Og?
Vi har et problem, Georgia.
Judith er død.
Hva?
Hun ble knivstukket her, i huset.
Sykehuset trodde de hadde reddet henne, men...
Hun fikk arterieruptur i morges.
Georgia, hører du meg?
Herregud, hva nå?
Vi skal finne ut hvem som plantet bomben.
Vi finner ut av dette.
Når går flyet ditt?
Snart. Jeg skal til flyplassen nå.
Greit, hør her, det er åpenbart en kobling mellom Judith og Pieter Bello.
Vi må bare finne ut hva den er.
Så vi ses hjemme hos henne
- når du lander, ikke sant? - Greit.
Takk for at du sa fra.
Kom igjen, sjef. Vi burde dra.
Jeg skal ikke på jobb i dag.
Jeg hørte akkurat at hovedoperasjonen utenfor Kisima har blitt angrepet.
Alle soldater som var lojale mot meg, er døde.
Når?
For flere dager siden.
Og jeg får først vite det nå.
Alle som kunne ha sagt ifra, er drept.
Hvem ville gjort noe sånt?
Angrepet soldater?
Det er visst en hvit kvinne der.
Judith Gray advarte meg om denne kvinnen.
En enke.
Jeg kjenner det ansiktsuttrykket.
Hva har du i tankene?
At dere to trenger litt selskap.