V 90. letih so se kitajski priseljenci naselili v okrožju Garibong v Seulu
in tako je nastala Kitajska četrt.
Kitajsko-korejski gangsterji s tega območja so ustanovili svoje tolpe.
Številne tolpe so delovale do leta 2004.
Ta film temelji na operaciji čiščenja kitajsko-korejske tolpe iz leta 2004
s strani seulskih policistov. Imena so spremenjena.
MAREC, 2004 KITAJSKA ČETRT GARIBONG
Koliko? –En dolar. –Pizdun!
Jebi se! Spusti me!
Kreten!
Ne vmešavaj se! –Nehajte! –Odjebi! –Dovolj!
Prasec! –Samo daj!
Ubil te bom! –Rešiva to enkrat za vselej! –Pridi! –Daj me!
Pridi sem! –Ja, vem.
Dovolite.
Moj avto je pri mehaniku, vzel sem taksi.
Igralnica poleg avtopralnice?
Poberi se. Takoj.
Daj mi to.
Nič, otroci se pretepajo.
Vidva, pridita sem. Sta prišla samo gledat? Rešita to.
Prihajam. Ti nisem rekel, da ne prodajaj nožev tukaj?
Izvoli. –Hvala.
Poglej gospoda. –Bil sem na poroki.
Si dobil? –Nič. –Tukaj. –V redu.
Kako je bilo na zmenku na slepo? –Z bivšim modelom? –Mora biti lepa!
Bila je model za roke, le njena roka je bila čedna.
Nimaš pojma. –Model je model.
Daj mi nekaj, da ustavim krvavitev! –Kaj se je zgodilo?
Nekdo je vstopil za njim in ga zabodel.
Temno modra jakna, visok 180 cm. –Lastnik pravi, da je stalna stranka.
Je kolonjska? –Zakaj? Je bil sam? –S prijateljem, ampak je pobegnil.
Mirujte, sicer se krvavitev ne bo ustavila! –Samo trenutek.
Kaj je to?
Tetovaža tolpe Venom. –Kje si?
Tolpa Venom, izhaja iz Rongjina na Kitajskem. –Pridi čez 10 minut.
Nehaj se zajebavat.
Šef, pripravljeni smo. –Vodja tolpe Venom, Ahn Sung-Tae.
Fantje, da ne boste koga ubili. –Ja, šef.
Huligane imamo.
Odložite orožje. –Ste gluhi? –Odložite!
Prasec!
Kaj se dogaja?
Nazaj! –Boste delali težave sredi belega dne?
Pogovoriva se.
Tvoji fantje nimajo kulture.
Enega od tvojih so zabodli v igralnici. Kdo je odgovoren?
Kakšen je to odnos? Tu smo mi žrtve. –Hočem le ime. –Hullang iz tolpe Isu.
Kdo je on in zakaj je to storil?
Primi ga! Hitro!
Policija! Kang Hong-seok
Kaj je to? Umakni se.
Tolpa Isu, nastala z evolucijo med Kitajci in Korejci
Kaj imamo tukaj? –Kdo si ti?
Ne premikajte se ali pa boste vi naslednji! Kje je tisti? Pridi sem.
Pridi sem, hudiča!
Ne morem verjeti!
Prekleta kolena.
Vstani. –Umakni se!
S tem si ga zabodel?
Kje je ta reč?
Daj sem. –Prasec!
Kakšen norec.
Zakaj ne ubogaš?
Kreten.
Dihaj!
Končno smo v Seulu. –Zaslužili bomo veliko denarja in kupili stavbo.
Zveni dobro.
Yang-Tae, pojdi ponj! –Dobro. –Vsekakor predaleč.
Prispeli smo. –Ne ubijte me, prosim. –Tukaj smo.
Pridi ven! Takoj!
Poglej, če je kdo v bližini.
Smo na pravem kraju? –Ja. –Dobro si oglej, drugače ti bom odsekal glavo!
Smo na pravem kraju! Šef!
Nikogar ni. –Kako je mogoče?
Pokliči svojega šefa.
Ne oglasi se. –Ne? –Kdo bo potem odplačal tvojih 100 tisoč dolarjev dolga?
Zdaj jih je 200 tisoč.
Prosim? Rekel si 100 tisoč!
Idiot, moram obračunati stroške prevoza.
Ne bodi tak, mi smo rojaki. –Rojaki?
Očitno smo rojaki. Kaj naj potem storimo?
Rojake sovraži bolj kot karkoli na svetu.
Igraš na to karto, kaj?
Najslabši so tisti, ki denarja ne vrnejo.
Vse ti bom vrnil, prosim, daj mi popust …
Prosim. –Poglej tega ubožca.
Dobro, dam ti popust.
Lahko 10 tisoč na okončino?
To je skupaj 40.000, potem si nam dolžan 160.000.
Okradel si nas. –Ljubosumen sem.
Prosim, ne ubij me. Ne morem tako umreti. –Slišite to?
Zakaj bi te ubil?
Ne smeš umreti, dokler ne poravnaš dolga.
Yang-Tae, daj mu dobro ponudbo. –Takoj. –Prosim …
Ne ubij me. –Daj mi roko!
Stisni zobe.
Zgrešil je, pet tisoč popusta. –Drži ga.
Kako si lahko zgrešil? –Potem daj ti! –Bodi tiho!
Pravilno udari. –Spet si zgrešil! Si slep?
IZOBČENCI
Policijska postaja Geumcheon
Na, popij.
Povej, kaj ti leži na duši. Tukaj sem, da te poslušam.
Jang Isu je to naročil, kajne?
Zakaj si zabodel človeka? Govori, sicer ti zavijem vrat!
Napadel si policista, zato boš končal v zaporu.
Odgovori.
Tako se bomo šli, kaj?
Primi. Byung-sik. –Ja? –Soba resnice.
Soba resnice. –Kaj je to?
Tvoje je. Na noge. –Zakaj je to? –Sem.
Kaj se dogaja? –Sedi desno.
Kaj gledaš? Razbil ti bom glavo.
Byung-sik.
Dvigni se.
Zadnja priložnost. Kje smo ostali?
Kdo je napisal poročilo o igralnici? –Načelnik je prišel.
Mater, poslal si jih brez mojega dovoljenja?
Oprosti, samo vzel je …
Bil sem prijazen do tebe, ker si hiter s poročili.
Napisal si kup bedarij! Zakaj si omenil, da sem bil na golf igrišču?
Zame si mrtev. –Žal mi je. –Pusti človeka mimo.
Kaj se je zgodilo? –Glave so živčne zaradi okrepljenih dejavnosti tolp.
Že tako sem preveč zaposlen. –Zakaj ti tega ne storiš? Moram tudi jaz sodelovati?
Ni lahko biti načelnik. –Byung-sik, vzemi fotoaparat, gremo na izlet.
Res sem patetičen.
Dober večer. –Kje je vaš šef?
Ni ga tu, resno mislim!
Hotel si se me dotakniti, kaj?
Ne jezite se.
Res ga ni.
Kdo je potem skuhal ramen? –Pojdiva na malico.
Jebemti! Prišla sva zaman.
Ne govori mi, da si res tukaj. Nisem vedel. –To ni moja krivda.
Zakaj? Nič nisem rekel.
Delal je po svoje! –Plešasti kreten.
Daj mi. –To je svobodna država.
Tu si ilegalec. Daj sem. –Prekleto. Tu sem zakonito. –Zmigaj se.
Ena. Dve. –Neverjetno.
Bliže.
Počakaj! –Rekel sem ti, da ne počni neumnost! Dovolj te imam.
Naslednjič te bom pustil sterilnega.
Pridi z mano, nekam morava iti. Končaj.
Pohiti, delo imam!
Ti prvi. –Zakaj jaz? On je začel.
Torej si moškega zabodel. Malo hitreje.
Nič nima za povedati.
Če bodo tvoji fantje še naprej prihajali, jih bom nalomil. –Dva neuporabna idiota.
Byung-sik! –Ja, šef? –Danes pripravljamo napad na njihove trgovine.
Oprosti.
Kakšen bedak.
Če ti je žal, poklekni in prosi, kreten.
Jebi se ti, pizdun! –Sedi, idiot.
Žal mi je. –Ti si na vrsti.
Bodi iskren.
Žal mi je.
V redu. –Byung-sik. Podaj mi tisti poroid.
Imenuje se polaroid. –Sedita bližje, rit do rit.
Še enkrat. Ena, dva, tri!
Tako fotogenična sta.
Ena za vsakega. Naj vaju to opominja.
Zdaj ste družina, prav? Rojaka sta, zakaj se poskušata pobiti med sabo?
Bodita prijatelja, pojejta kaj, pojdita skupaj k frizerju. –Grem.
Briši.
Neuporabni kreten.
Tudi midva greva.
Ni prostora.
Slišim, da voziš dekleta iz Kitajske. –Ne, one pridejo k meni.
Če te ujamem, te bom prebičal.
Plačaj račun.
Ja, povej?
Kaj?
Prišel je tvoj rojak.
Šef!
Si ti njegov šef?
Kdo si ti?
Izterjevalec dolgov, seveda.
Tvoj fant je najel posojilo in tri mesece zamuja z odplačilom.
Izposodil sem si 30 tisoč, on pa hoče 200 tisoč. –Utihni!
Koliko?
200 jurjev, a sem mu polomil zapestje, tako da smo zdaj pri 190.
To ni prav. Mislite, da lahko pridete sem in se igrate Boga?
To bo dovolj.
Veš, kdo sem?
Tukaj sem samo zato, da poberem dolg, kako bi to vedel?
Si nor ali kaj?
Kdo si ti? Prosim? –Prasec!
Glasneje, baraba!
Odrežita mu roke in noge. –Kaj pa dolg?
Izterjaj ga.
Gil-su!
Usmili se me, prosim … –Gil-su.
Dolg moraš odplačati.
Kdo bo potem poplačal njegov dolg?
Dober večer. –Dobrodošel! –Zakaj vaše dvigalo ne deluje? –Popravili bomo.
Zakaj motiš zaposlenega moškega? –S čim si zaposlen?
Si večerjal? –Ja. –Sedi. –Natoči mi malo vode.
Ljudje bodo mislili, da si zgleden policist. –Ne odpiraj. Ne bom pil.
Ste rešili tisto stvar glede kitajske igralnice?
Hočeš poročilo zdaj ali potem? –Daj no, samo radoveden sem.
Je tvoja punca Kitajka?
Kaj, za vraga? –Ta je tvoja najljubša.
Modra. –Ni važno.
Daj, no. Vzemi denar. –Moje delo se zmanjšuje.
Je vse v redu? –V redu, ne vohaj naokoli.
Ti prekleti Kitajci se pretepajo na območju nekoga drugega …
Zato ti pravim, da se ne vmešavaj!
Suho grlo imam. Računam nate, greva na pijačo.
Še vedno dežuram, ne smem piti. –Zelo je modra! –Pozneje.
Moram iti, delo me čaka! –Razočaral me boš. –Grem.
V vrsto. Šef, naj vam predstavim nova dekleta.
Pozdravljeni. –Me veseli.
Te dve sta novi in naši najbolj zaželeni.
Čas beži. Moje delovne ure so skoraj pri koncu.
Gremo dol.
Dobro prenašaš alkohol! –Nič ni. –Se ne moreš napiti?
Moški mora znati prenašati alkohol, to ni nič.
On je pravi moški! –Pravi! –Pravi? Res?
S čim se ukvarjaš? –Poslovnež sem.
V to smer. Prosim.
Sranje! –Zbudi se!
Kaj? Kaj je to? –Policija je tukaj! Sranje!
Policija? Zakaj? Moja glava!
Ne vem. Vsi smo najebali!
Prezgodaj je še ta takšne besede! Zakaj smo najebali?
Opis? Si videl njegov obraz? –Nisem bil pozoren.
Pravkar so odšli! –Vsekakor smo ga najebali. Pojdimo! –Opleli smo!
Daj mi jakno!
14 neodgovorjenih klicev. –Neverjetno! –Obleci se. –Še rekel sem, da ne bom pil!
Idiot! Zamujaš! Iskal sem te! –Kdaj si prispel?
Bil sem prvi tukaj! –Nisem te mogel dobiti!
Res so naredili nered.
Sranje, kaj je vse to?
Kaj se je zgodilo? –Trije Kitajci so upravniku odsekali roko.
S sekiro.
Jebeš to! –Vedno delajo težave, ko smo mi na dolžnosti.
Zberite vse, dekleta in ostalo osebje.
Bili so trije.
Takoj so mi bili čudni.
Uživajte! –Bila sem na recepciji in ena od deklet je prišla objokana.
Kaj se je zgodilo? –Te barabe! –Pretepli so te? –Ja. –Pojdimo.
Katera soba? –105.
Ljubica, dovolj za nocoj! –Punce, ven.
Dovolj. –Imeli ste se lepo, pogovorimo se.
Kurba, ne premikaj se.
Kako si upaš, baraba! Kitajski nasilnež!
To ni bordel za vas! Preklet umazan pizdun!
Umakni se!
Izkopal ti bom oči! Prekleto!
Tip ni normalen.
Nikar.
Ne, prekleto!
Gremo, dolgčas mi je.
Nažgan si kot prasec.
Oprostite, praznovali smo.
Popili bomo do konca in nadaljevali pot.
Kitajski čudaki, utihnite! Jebite se vsi.
Prekleti kmetje.
Podgana.
Tvoj je.
Vse vas bom pobil!
Sekira!
Videla sem že veliko nasilnih pijancev,
vendar so bili drugačni!
Niso omenili, od kod prihajajo ali kam so šli?
Ena od deklet pravi,
da jih ni dobro razumela, ker so imeli kitajski naglas.
Misli, da so bili iz province Gyeongsang.
Kaj, za vraga! Bil sem v bolnišnici, popolnoma so ga zjebali.
Jaz bom to uredil, samo poglej stran.
Si policist? Ne vmešavaj se. –Del družine je!
Resno ti pravim.
Pokličem, če kaj potrebujem.
Pridi sem.
Pošlji fante in ugotovite vse, kar lahko. –Takoj.
Kaj pa ostalo? –To je vse, ne nosimo velikih količin.
Potem pa pojdi zaslužit, dolg se ne bo poplačal sam.
Ne pozabi, zakaj si še živ.
Jasno? –Bom poskusil.
Od kod pripeljete dekleta?
Kitajski agenciji plačamo deset jurjev in nam jih pošljejo.
Težave na meji? –Pridejo z vizo za povabljene, tako da ni problema.
Potrudi se, da boš zaslužil.
Ubijte ali odrežite okončine, karkoli je potrebno.
Zberite denar za zaščito. –Tolpa tega ne bo dovolila.
Kdo? –Prihajajo iz Yanbiana, igralnice in karaoke so njihovo področje.
Potem bomo začeli tam.
Razumem. Klicali so iz laboratorija, v bazi podatkov nimajo prstnih odtisov.
Ilegalci so. –Počakaj. Kaj je to?
Si to ti? –To si ti! –Zakaj si bil tam?
To že nisem jaz. Tudi oblačila niso ista.
Sranje, takoj sem te prepoznal. –Seveda ne.
Poišči osumljence, prav? –Našel sem jih, vendar je kakovost slaba.
So to oni? –Ja. –Približaj.
Najboljše, kar lahko naredim. –Ponosen sem nate.
Si vzor svojim mlajšim sodelavcem. –Ne vem, o čem govoriš.
Pridi sem. –Kaj je to? –Podkupite ljudi in ugotovite, kdo so te barabe.
Zberi se ali pa bodi vsaj malo bolj previden.
Brez tebe imam že tako dovolj težav. –Kdo je tisto?
Nekaj moraš vedeti. –Kako naj vem?
Nisi videl ilegalcev? –Zakaj misliš, da sem to jaz? Sploh ne hodim v lokale.
Pazi, kako me nagovarjaš.
Pojedel si eno, plačaj.
Prihajajo iz Gyeongsanga. Če jih ne najdeš, te aretiram.
Nisi normalen. –Manj govori, naredi nekaj.
Pojdimo. –Koliko?
84 dolarjev, prosim. –Plačaj mu.
Kako lahko 84 dolarjev? –Lačni smo.
80, kajne? –Ja. –80?
Plačaj otroku, kreten! Tukaj imaš 200 dolarjev. Obdrži drobiž.
Hvala. –Se vidiva. Poberimo se, kreten.
Če mu vzameš denar, te bom ubil.
Ta je bila nizka.
Požrešna baraba!
Pazi na stajling. –Videti je, da delata na bencinski črpalki.
Dober dan, gospodje. –Izgledaš kot piščanec. –Kaj je to? Daj mi eno.
Sta slišala za incident v lokalu? –Tisti z roko. –Ja. –Tipi so resni.
Venom je mrtev. –Kaj, za vraga, je to? –Changwon!
Prihajajo iz Changwona, prevzeli so njegovo tolpo.
Si prepričan? Ne zajebavaj se z mano. –Popolnoma. Preverjeni podatki so.
Dobro. –V zadnjem času je težko pošteno preživeti … –Utihni.
Tukaj je 300 dolarjev. –Hvala.
In? –Kaj in? To je vse. Vse sva ti povedala.
Še kaj drugega? –Potrebujem podrobnosti, kretena.
Pojdita.
Vzemi to nazaj.
Dong-gyun. –Zaklenjeno je. –Skozi druga vrata, Einstein!
Ponovi.
Kaj?
Brez fotografiranja!
Kje? To je to?
Odrezana roka. –Tako je bila najdena? –Ja, otroci so se igrali in jo našli.
Si poklical forenzike?
Hong-seok! Forenzik! –Prihaja. –Fotografirajo, opravi svoje delo!
To je slabo. To ni običajen umor.
Zberite se. Dong-gyun.
Ti kreteni se ne ustavljajo.
Najti moramo dele telesa, preden jih najde kdo drug.
Preiščite vsak centimeter. Hong-seok, pridi sem.
Vse preostale vreče za smeti zberi skupaj s preostalo patruljo.
Šef, to je lahko Venom. Res je mrtev.
Kaj delaš? To je kraj zločina!
Žal mi je!
Tovornjak! Ustavite tovornjak!
Kaj je?
Kaj se dogaja? –Stoj! –Ustavite tovornjak!
Stoj! Stoj!
Policija, moramo pregledati odpadke.
Gospod!
Je to vaša običajna pot? –Ja. –Oprostite, ne bomo dolgo. –Prav.
Sem na kraju zločina, truplo je razkosano.
Smrdi kot hudič. –Imamo smetarski tovornjak.
Nedaleč od tovornjaka. –Truplo še ni identificirano, imamo samo roko.
Poklical te bom! –Najdeno. –Si našel? –Ja.
Pokliči fante. –Prav.
Odličen denar! Daj mi!
Stroj je pokvarjen! Požrl mi je ves denar!
Kaj, za vraga, gledate?
Imamo situacijo, pridite.
Kaj se dogaja? –Goljuf si.
Vrni mi denar, preden vse zlomim. –Pravim ti, da odnehaj.
Prosim?
Hej, prasec!
Si nor? –Ja.
Jaz sem nor, imaš težave s tem?
Preglasen si. –Oprosti, šef.
Kdo si ti?
Kje je tvoj šef?
Kaj hočete?
Zganjaš hrup? –Šef se hoče pogovoriti s tabo.
Venom? –Sploh spremljaš dogajanje v zadnjem času?
Poglejte tega bedaka.
Poskrbite, da nihče ne pobegne! –Ja, šef!
Kdo si ti?
Dobrodošel.
Kar naprej.
Sedi.
Krasen poba.
Slišim, da ščitiš to mesto.
In tudi mahjong joint. Si porok, poln denarja.
Seveda.
Tega se ne bom dotaknil.
Ampak jaz zavzemam to mesto. –Moraš biti nor.
Si ti tisti tip s sekiro iz lokala? –Se že govori? –Hočeš umreti?
Šef? –Kam pa greš? Prekleti idiot.
Kaj pa fantje tam zunaj? –Pojdi ven, pa boš oplel.
Kaj praviš?
Ne prihajaj več sem.
Jasno?
Poberi se.
Pridi.
To že ni bil njihov običajen spopad z noži.
To je vse? –Ja.
Vse smo preiskali. To je vse, kar smo našli.
Razkosali so ga s sekiro?
Tako izgleda, toda zakaj toliko vbodov?
To je bilo odrezano, ko je bil še živ.
Koža se je zategnila. Odrezana je bila, medtem ko je kri še krožila.
Divjaki! –Zakaj ravno v tem ključnem trenutku?
Kako to misliš? –Prejšnji teden sem bil z narednikom na pijači.
Zdaj sem prvi na seznamu! Rekel mi je, naj bom previden.
Je to zdaj res pomembno? –Samo pravim. To je velik primer.
Hitro ga rešimo. Le trije so.
Tebi je lahko reči.
Gremo jest.
Patetične barabe. –Za spremembo se skopaj.
Plačaj nam nekaj za nadure, načelnik. –Dodaj to k stroškom.
Nogavice so mi začele gniti. –V rezervi smo že, načelnik.
Daj mu nekaj.
Glava … Boli. Reši to, denarnico imam v avtu.
Nakladaš, vzel sem ti jo.
Lisjak. –Poln je kot ladja. –Počakajte, moja denarnica!
To je moje! –Prasci! To je za moj bencin! –Hvala, šef! –Tvoja denarnica.
Vrni mi jo!
Jebemti!
To področje smo prevzeli, plačali nam boste tisoč na mesec.
Po najemnini in stroških mi ne ostane nič.
Ne boš plačal? –S tem nimam nič, denar ne pade z neba!
Lažnivec, hočeš batine? –Si nor?
Kdaj si se spremenil v gangsterja? –Plačaj, preden postanem nasilen!
Spusti me! Tudi jaz se znam braniti! –Ti baraba!
Če nimaš denarja, nisi vreden življenja.
Dobro opravljeno, privošči si pijačo.
Hvala, šef.
Lepo opravljeno.
Utihni in pridi domov. –Prav.
Daj mi pivo Harbin.
Zapiram.
Prinesi mi pijačo.
Je dober do tebe?
Ne bi smela biti tako nesramna do strank.
Imam prav?
Moral te bom malo podučiti.
V redu, bom. Spusti me.
Jaz sem.
Kitajsko-korejski gangsterji iz Changwona. Je kaj novega?
Izbrskal sem vse, kar ve, a nič uporabnega. Ilegalci so.
Kdo, hudiča, so ti tipi? –Tolpa Črnih zmajev.
Ukvarjajo se z vsem, kar prinaša denar. –Fotografije?
Par nadzornih kamer, ti pošljem. –Dobro.
Hvala.
Informator mi pravi, da imajo v Changwonu slab ugled.
Posojajo drugim kitajskim priseljencem,
in jim tudi odsekajo okončine, če ne vrnejo denarja. –Bolano.
Pa saj so rojaki.
Imam občutljivo kožo, zadnje čase je vse suho. Bi mi malo zdrgnil hrbet?
Ne morem izoblikovati tricepsa.
Naj pripeljem par Venomovih mož?
Ja, ulovi tega človeka. Imajo tudi nekaj novih.
Prepoznal jih boš po tetovaži strupene kače. –Razumem.
Si lačen? –Ja.
Hong-seok, si lačen?
Ne, hvala.
Še lupina je ostala, kreten. Lepo jih olupi.
Oprostite.
Zakaj je tako suho?
Kuhano je.
Zakaj si sploh prišel delat?
Drugi bi dali vse za službo med obveščevalci.
Enota za hude zločine je srce policije. –Pa kaj še!
Nisi študiral, da bi končal tukaj. –Kaj to misliš? Ni enostavno?
Ne! –To je razvpito področje.
Jebe se jim za tvojo značko.
Ti vzameš značko, oni pa nož. –Še vedno je zelen. Vse je stvar izkušenj.
Ni še kuhano, bedak!
V redu je, to je govedina. –Jagnje, idiot.
Imaš črve? Počasi, hrane je dovolj.
Daj še malo noter. –Še malo več. Dobro diši.
Vse je tvoje.
Kaj boš naročil? –Jagnje. –Spet?
Ne glejte, trije so ravnokar prišli.
Občutek imam, da so to oni.
Veliko porcijo. –Idiot.
Hej. Kje je stranišče? –Dong-gyun, sledi mu.
Jaz mu bom sledil. –Ne delaj se junaka, samo pazi nanj.
Nalij mi pijačo.
Dong-gyun, pojdi bližje.
Imate ogenj?
Nisem vas še videl tu. Od kod ste?
Hočeš umreti?
Kitajec? –Byung-sik, blokiraj vhod.
Wong-oh, pridi sem, fant. –Preveri, prosim! –Prihajam.
Koliko? –92 dolarjev, prosim.
Na kratko pojdi noter.
Si v redu? –Hong-seok! –Hong-seok! –Byung-sik!
Pokličite rešilca! Takoj! –Hong-seok, vse bo v redu!
Umakni se!
Sem! Je pobegnil? –Ja.
Jebemti! Ubil bom te barabe!
Rekel sem ti, da čuvaj vrata!
Si mislila, da boš nekaj dobila, če boš spala z njim?
Ne zapusti hiše, prav?
Ti baraba! Ti si moj mož, lahko bi nekaj naredil! –Kaj?
Samo poskusi!
Nesposobni pankrt! Kdaj si kaj storil zame?
Vse, kar imam, je ena usrana trgovina! –A tako?
Zabodi me, daj.
Kdo je? –Spodaj živim. Kaj je ta hrup?
Odjebi od tu!
Kreten!
Kaj, za vraga?
Upadaš na moj teren, kaj? Res imaš jajca.
Zakaj so tvoji fantje ubili Venoma? –Zaradi neplačanega dolga! –Dolga?
Njegov tip Gil-su je v Changwonu zaigral veliko denarja.
Si ga zato razkosal? To je perverzno sranje.
Poglej.
Kje so zdaj?
Res ne vem, čudni so. Nič ne vem.
Samo, da to veš.
Dovolj.
Ti si samo nelojalen, takoj si spremenil stran.
Imam prav?
G. Hwang!
Sam ga bom ubil,
samo daj mi priložnost.
Samo eno priložnost.
Policijska bolnišnica –Katera soba? –533, tam.
Kang Hong-seok!
Hong-seok! –Šef! –Kako si? –Dobro. –Hej.
Tvoja zaročenka? –Ja, to je detektivka Ma.
Veliko sem slišala o tebi. –Enako.
Žal mi je za vse.
Kaj pravi zdravnik?
Ostati moram dva tedna zaradi nevarnosti okužbe.
Daj mi tisto.
Oddelek bo pokril bolnišnične stroške, ne skrbi. Sodelovali smo.
Šef, ni … –Tiho. –Res ni potrebno. –Prosim, to je malenkost.
Pelji jo na večerjo.
Tvoja služba me ubija, lenuh. Kdaj prideš nazaj?
Razmišljal sem o tem.
Mislim, da nisem pripravljen za to delo.
Žal mi je.
Ni ti treba biti, idiot. Meni je žal, da si se poškodoval.
Preveč me je strah.
Poskušal sem premagati to, pa mi preprosto ne uspe.
Vsak se tako počuti, samo bolje to skrivajo.
Po večkratnih vbodih me zmrazi takoj, ko zagledam nož.
Se vračaš med obveščevalce? –Ja, tako mislim.
V redu, napisal ti bom priporočilo, ti pa se lepo spočij.
V redu je, idiot! Vrni se nazaj noter.
Byung-sik, tolpa Črnega zmaja je poniknila.
Od njih ni nobenega znaka ali glasu. –A tako?
Potem pazi na Jang Isuja in njegove fante. Nekaj pripravljajo.
Prav.
Wong-oh! –Ja?
Si poškodovan? Grdo je videti.
Ničesar ne vidim. –Moral bi v bolnišnico.
Pusti to, prinesi mi sojino omako.
Kam pa greš? Rekel sem omako.
To pomaga pri modricah.
Kaj je to? Nočem tega.
Počasi, bedak.
Počasi! –Obnašaš se kot otrok! –Kreten!
Zdaj te peče, kasneje pa bo bolje. –Boli!
Imaš rad to službo? –Ja.
Si šel k mami? –Ja, v redu je. –Dovolj je.
Nisi jezen, da živi z nekom drugim?
Živi svoje življenje, to ni moja stvar.
To je dober odnos.
Odrasel si. –Star sem skoraj 15 let.
Potem se usedi.
Ker si polnoleten, popij pijačo. –Mi jo boš natočil?
Seveda. Hej, kam greš! Popij pijačo! –Ne smem.
Prinesel ti bom nekaj dobrega.
Plačilo.
Zmagal si. –Ne, izgubil sem 100 dolarjev.
Dobrodošel, šef.
Neumni, neuporabni kreteni! Kdo je to naredil?
Tolpa Isu je bila! –Prekleto!
Pokazal jim bom! –Šef! Veliki je rekel, naj molči.
Utihni, jebemti.
Ja, na poti je. –Ne izgubi ga.
Vidimo Janga.
Odpravlja se na trg.
Idioti!
Kako si?
Prekleti podgane, jebete se po mojem ozemlju.
Kako, prosim? –Prasec!
Rekel si, da jih boš ujel! –Rekel sem ti, da ne delaj težav! Odjebi!
Poberi se!
Se vidiva. Pridi sem.
Spusti nož!
Kam je šel?
Kje je? –Pridi ven!
Pridi ven, kreten! –Tukaj!
Pridi sem!
Ustavi se!
Ne premikaj se!
Pojdi!
Ja? –Šef, aretirali so Suk-raka. –Kaj?
Spopadli smo se s tolpo Isa! Žal mi je.
Dobro si poglej. To si ti?
Pravi, da ne.
On je plešast in slep! –Lepo se usedi! –To si sigurno ti! Poslušaj!
Povedal mi boš, kje so fantje, s katerimi se družiš.
Potem te bom potiho odpeljal nazaj na Kitajsko.
Pravi, da ne ve. –Kaj bomo počeli z njim?
Kaj je rekel? –Kreten!
Sem kreten? –Odsekal ti bom jezik! –Ali hočeš umreti?
Človek, utrujen sem. –Posedi ga.
Hoče odvetnika. –Plešavost ni normalna.
Razrezal si moškega in zdaj hočeš odvetnika?
Fantje, pokličite mu odvetnika. –Seveda.
Priskrbel ti bom odvetnika. Daj mi trenutek.
Grem, za danes sem končal. –Sem tudi jaz končal? –Ja, dobro opravljeno.
Držite ga! –Hoče odvetnika. –Slišali smo, obvladali bomo.
To je šokantni šoker, pozdravi ga.
Fotografirajte ga in ga odpeljite za rešetke.
Vstani! –Pojdimo!
Vidiš? Dobro govoriš korejsko.
Je spregovoril? –Govori korejsko.
Izpljuni že, samo izgubljamo čas.
Debel kreten! Prekleti sod! Hočeš, da še tebe raztrgam?
Pomiri se, psiho!
Šef, počasi. –Še vedno ne razume.
V redu si. –Kaj je s tabo?
Lahko policisti to počnejo? –Z ljudmi, kot si ti, lahko počnemo, kar hočemo.
Kaj naj s tabo? –Misliš, da sem idiot?
Grize si jezik! –Odpri usta! –Brisača!
Čestitajmo ge. Yook za njen 60. rojstni dan!
Dragi moj sin,
hvala, ker si mi omogočil lepo življenje v Koreji.
Rada te imam!
G. Yang, daj ji štuporamo!
Ni šans!
Pojdi ven!
Dober sin si, rada te imam.
Zabavaj se!
Čudovit dan! Vsi na noge!
Drži tega pankrta!
Drži ga!
Jang Isu! –Jebi se!
Rekel sem ti, da ne hodi k meni! Sploh veš, kdo sem?
Jang Chen iz Harbina! Umri, pizdun!
Poglejte si posnetke z banketa v okrožju Garibong v Seulu.
Moški s sekiro je napadel več gostov.
Gre za spopad med dvema rivalskima tolpama.
Spakirajte. –Nemogoče jih je ustaviti.
Kaj je sploh smisel naše enote? –Nimamo ljudi in Hong-seoka ni več!
Potem tega ne morete rešiti? –Veš, kaj mislim. –A tako?
Moral bi vam pripeljati konjenico. –Res nas je malo. –Seveda, jaz sem kriv.
Tudi lastniki trgovin ne sodelujejo več.
Zakaj ne?
Tudi če jih deportiramo, se bodo vrnili z novo identiteto.
Domačini se bojijo maščevanja, glede tega ne moremo storiti ničesar.
Smo do sedaj potrebovali pomoč?
Aretirati moramo samo dva kretena.
Če bi s svojim jezikom naredil več, bi jih že našli!
Me sploh poslušaš? –Poišči jih! –Kaj pa vidva?
Načelnik, se pogovorimo zunaj? –Pomiri se. –Spusti me!
Poslikan kreten. –Prosim? –Kaj si rekel? Smrdljiv pankrt!
Pomiri se. –Spusti me. –Vsi ste neuporabni.
Izpusti! –Pomiril ga bom.
Kaj je s tabo?
Naredi to prav in boš načelnik. Še osebno te bom priporočil.
Meni je vseeno za to. Ujeli jih bomo, samo ne vznemirjaj fantov.
Kako pa sem jih vznemiril? Jih ne smem niti spodbuditi?
Misliš, da se zajebavamo? Dva tedna jih ni bilo doma, poglej jih!
Midva sva v tem poslu že 15 let. Boljši si od tega.
Misliš, da uživam v tem?
Nihče ne skrbi za nas in kar naprej mi dihajo za ovratnik.
Razumem, ampak fantje za to niso krivi.
Bodi nežen z njimi.
Napredovanje je trenutno še najmanjši problem. –Načelnik! –Kaj je?
Šef te išče.
Oplel si. Se vidiva. –Tebe tudi.
Zakaj mene?
Vstopi, sedi. –Ste me iskali?
To je načelnik Kang iz Seulske enote za umore.
Oba vodita zadevo.
Lep pozdrav. –Zakaj je tukaj?
Vaš osumljenec je zelo iskan na Kitajskem. –Včeraj je prišlo pismo.
Ime mu je Yabg Chen, bil je ustrahovalec v tolpi Harbin.
Približno tristo ljudi! –Harbin? Zakaj je potem tu?
Njihov vodja je bil aretiran leta 2000 in obsojen na smrtno kazen.
V Busan je vstopil nezakonito. –Kakorkoli,
oddelek za umore bo prevzel ta primer, v redu? –Kaj? Zakaj?
Pomirita se!
Blizu smo aretaciji, zdaj pa jim moramo vse izročiti? –Imeli ste dovolj časa!
Kaj ste storili v dveh mesecih? –Si ga obvestil o naši operaciji?
Kaj? Ja! –Zato torej.
Stvar je v tem, da smo na začetku lovili samo tri, zdaj pa jih je še več.
Naredili bomo čistko in jih vse aretirali. Pripravljali smo se.
Tip prodaja meglo. –Ti tam, tiho bodi.
To je vaša priložnost za naslovnico.
Misliš … –Počakaj.
Koliko aretacij? –No, približno pet ali šest …
25! –Ja, 25! –Vsaj 25! –25 ali več! –Nakladaš!
Težko jih je bilo identificirati,
zdaj pa potrebujemo le še čas za zadnji udarec!
Če jih ne ujamemo, bom odnehal. –Dovolj!
Ne kriči name! –Poslušaj, ta kreten pravi … –Kolega!
Poglejte tega! Komu praviš kreten?
Umirimo se in se pogovorimo. –Pokazal ti bom svoje!
Pridi sem! –Pomiri se!
Svoje delo si postavil na kocko! Ujemite jih ali pa ste končali!
Daj nam deset dni.
Deset dni, začenši danes! –Hvala, gospod!
Nisem rekel, da bom odnehal! –Nismo še končali!
Žal mi je. Rokujmo se in se lotimo dela.
Povej svojemu načelniku …
Prišli ste na naše področje, da bi nam povzročali sranje?
Kaj, za vraga? –Načelnik enote za umore se požvižga na manire.
Videti je, da ne boš napredoval.
Ni več pomembno. Kako bomo aretirali 25 gangsterjev?
Ujeli jih bomo.
Lahko je govoriti, kajne? Seveda jih boš.
Izvoli. –Hvala, prijatelj. Kako je obraz? –Bolje.
Lahko se vrneš. Obveščevalna je dolgočasna, cel dan samo tipkanje.
Poznam plastičnega kirurga, pokliči me, če ga potrebuješ.
Iz tebe bo naredil novo osebo. –Če je tako dober, zakaj ti ne greš?
In ti? Raztegneš mi obraz in dobiš svojega. –Se vidiva. –Adijo.
Sto sob, koktajl bar v kleti.
Kavarna v prvem nadstropju. Restavracija na vrhu.
Tako je že tri mesece.
Hkrati so prevzeli še več stavb.
G. Jang, znebite se jih in plačal vam bom pol milijona.
Dober apetit. –Ne boš? –Nisem lačen.
Kdaj lahko začnete? –Nimam kaj čakati, zdaj lahko.
Toda ocena mi ne ustreza.
Kako to misliš?
500 jurjev je premalo.
Potrebujem vsaj en milijon. –Ostanite pri svojem delu.
Ne bom si premislil, cena je milijon.
Mislite, da smo norci?
In petsto tisoč je preveč, drugi bodo to storili za manj.
G. Gwak, ne glejte me tako.
Jasno? –Dal vam bom 100.000 vnaprej.
Se hecaš? Rabim 500 tisočakov vnaprej. –To je naše prvo delo. Rabim zavarovanje.
Znebite se Hwanga, pa dobite še ostalo.
Kdo je Hwang? –Lastnik barov v Garibongu.
Saj ga poznate, njegovemu menedžerju ste odrezali roko.
Zato sem te iskal.
Pohiti! –Kaj, za vraga?
Šef! Moramo iti!
Držite ga!
Neverjetno! –Kdo so bili to?
Jebi se!
Prekleto!
Kdo te je podkupil? Kdo?
Samo ubij me, pizdun!
Vstani pokonci.
Jebemti, rekel sem ti, da se ne vmešavaj. –Kaj?
Kje je Hwang? –Ni pravi čas, pojdi.
Kdo misli, da je? –Kako, prosim?
Nisem razpoložen, pojdi.
Pizda. Neverjetno!
Poiščite deset sposobnih ljudi in jih pošljite sem.
Na koga si jezen? Rekel sem ti, da se ne vmešavaj!
Si ga želel ubiti sredi belega dne?
Pričakuješ, da bom kot pička stal ob strani?
Mojem človeku je odrezal roko! –Si ga ujel?
Tega niti ne moreš, zakaj bi se trudil? –In kaj si ti počel?
Zlomil te bom! –Veš, kakšen sem!
Umiril se bom šele, ko mu bom odrezal roko.
Jutri pošlji tri, da se predajo policiji.
Kaj? –Eden bo zaprt zaradi napada in uničenja premoženja.
Obleci ta jopič.
Ne dovoli, da te zabodejo do smrti.
Ti ga obleci!
Dal sem vse od sebe, vendar mora v bolnišnico.
Hvala, plačala ti bom kasneje. –Dobro. –Pazi nase.
Nekaj mi prikrivaš.
O čem govoriš?
Dvigni se. Na noge.
Ti je mož kaj omenil? –Nič ni!
Prekleta kurba!
Ne prenašam dveh stvari:
Ko mi kradejo in lažejo.
Še zadnjič vprašam, kaj je rekel?
Nisem vedela, kaj namerava, prisežem!
Kdo mu je plačal?
Hwangovi ljudje so bili nekoč z nami.
Hwangovi?
Gospe in gospodje, vse vam bomo podrobno razložili.
Samo sekundo. –Posluh, prosim! –Pozor.
Najlepša hvala, ker ste prišli.
Vsem je jasno, da je Črni zmaj ušel izpod nadzora.
Vemo, kaj so vam storili. Zato jih želimo aretirati,
vendar potrebujemo pri tem tudi vašo pomoč.
Prosim, poslušajte.
Nismo jih še identificirali in veliko je novih članov.
Težko jih je vse povezati.
Vsako vaše poročilo bi nam veliko pomenilo.
Mobilizirali se bomo in začeli napad. –Zakaj bi vam zaupali?
Vedno dobimo nož v hrbet. –Kje je smisel? –Veste, kakšni so?
En napačen korak in nas bodo zabodli. –Tudi jaz sem nervozen zaradi srečanja.
Zato prosijo za našo pomoč! –Odhajam!
Gospodje! –Zakaj se tako bojiš?
Zato prihaja do žrtev! –Mali pamž! Kaj pa ti veš?
Se motim?
Želijo nam pomagati, a raje mahate z repom!
Še naprej želite biti žrtve? Boste še naprej delali v zaščitnih jopičih?
Tudi jaz moram delati, denarja za jopič pa nimam!
Ne morem tako živeti!
Vsak dan nov umor, to ni življenje!
To počnem že 15 let,
in če jim popustimo, bo samo še slabše.
Mislijo, da so nad zakonom. Njihovo mesto je za rešetkami.
Sosedje smo.
Veste, da tudi jaz živim tukaj.
Želim si, da bi bil to boljši kraj za življenje. Vaše sodelovanje je ključno.
Nevarni so. Izogibajte se stiku in fotografirajte na skrivaj.
Fotografije so najboljši način. –Nič ti ni bilo treba reči. Pridi.
Vem, da sta ta dva nova. –Ena fotografija bo dovolj.
Ste se pozanimali o Hwang? –Ja.
V službo prihaja samo ob vikendih.
Vse jih bom pobil.
Še kaj? –Ne, šef.
Zbrani denar? –Ni še vse.
Hitro rešite. –Ja, šef.
Boš prodajala stvari? Potem plačaj! –Kaj je narobe z vami?
Prekleti barabe! –Vzamejo 500 do tisoč dolarjev.
Prihajajo na različne dni.
Sprva nisem hotela plačati, a grozil mi je, da me bo ubil.
Včasih so bili v Venomovi tolpi. Pogosto so prihajali na pijačo.
Vse so razbili. Grozno.
Vsak dan pridejo po denar. Ne zanima jih, če ga nimamo.
Izmečki.
Prihajajo vse pogosteje.
Če bodo tako nadaljevali, bomo morali zapreti svoj posel.
Šef se ne pojavi, samo njegovi lizuni.
Po navadi približno 1000 dolarjev. –Območje tolpe Yanbian iz Garibonga!
Razbili so mi trgovino!
Vodja Črnega zmaja, Jang Chen. –Zakaj jih je toliko?
Nadzirajo celotno območje.
En član je imenovan za upravitelja, zato pripelje svoje ljudi.
Koliko skupaj? –Do danes 26.
V zvezi z denarjem ste imeli prav.
Potrebovali bomo čas, da jih ulovimo. –To moramo narediti v enem dnevu.
Vse v enem dnevu? –Pobegnil bo, če se bo razvedelo.
Za to nimamo sredstev. –Kje si hodil? –Potrebujemo zelo podroben načrt …
Hong-seok, v redu si. –Dober večer. –Razdeljeni ste v dve ekipi.
Tukaj govorim! –Kdaj me boš predstavil dekletu?
Lahko govoriva? –Seveda, za mano.
Prinesite pivo! –Seveda! –In Jang Chen! Jang Chen!
Zakaj me nihče ne posluša? –Vzemi nogo.
Raje imam krila. –Ne! –Kaj te muči?
Prihodnji teden prihaja kitajska policija.
Oddelek za umore bo z njimi sodeloval pri obravnavi primera.
Nas hočejo odstraniti? –Ja. Direktno naročilo pooblaščenca.
Vaš osumljenec bo deportiran. –V redu, pojdi. –Adijo.
Kaj bo z njim, ko ga pripeljejo nazaj? –Verjetno bo dobil smrtno kazen.
Stoj! Ne morete ga vzeti! –Dovolj je, končali smo.
Ne morete ga kar deportirati! –Naročilo z vrha! –Prišli so ponj.
Vzemi ga! –Pojdi stran! –Držite ga! –Pomiri se.
Spusti me! –Samo pogovoril se bom z njim!
Pridi sem.
Poslušaj. Povej mi, kje je Yang, in poslal te bom v korejski zapor.
Čez nekaj mesecev boš lahko že zunaj.
Tako pa boš dobil smrtno kazen.
Razmisli, zadnja priložnost. –Pripeljite ga.
Šef, končano je.
Naravnost na letališče.
Greš na sojenje, vendar je konec s tabo.
Ne vzemi dragega odvetnika.
Če imaš preveč denarja, ga daj meni.
Neumen idiot.
Pazi.
Dogovor je padel.
Bolje, da jim ni bilo mogoče zaupati.
Zakaj je tukaj tako težko najti distributerja?
Kakšnega distributerja? –Kaj te briga?
Lahko bi ti pomagal.
S čim?
Kar želiš.
Vso srečo.
Pokliči me, ko bo pripravljen.
Poklical bom.
Pojdi.
Vstopi, hitro!
Je ugriznil? –Izgledata prepričljivo.
On je pravi igralec! –Srce bi mi skoraj ušlo v hlače, vendar mi je uspelo! –Tiho.
Torej je šlo dobro? –Seveda! –Hvala.
Tega nisva storila zaradi denarja. –Ne? Vrnita ga. –Kaj je narobe?
Tega nista storila zaradi denarja. –Utihni. –Seveda.
Odlično je! Zakaj ne ješ?
So te kar izpustili? –Ja. Na meji jih ne preverjajo.
Zakaj ti?
Distributerja še niso našli.
So res policaji?
Prepričan sem. Korejski policisti jim niso mogli ničesar narediti.
Veš, naši policisti tihotapijo od strani.
Lahko se dobro zasluži.
Pričakujete, da bom verjel?
Yang-Tae. –Ja?
Prinesi sekiro.
Vzorec iz pošiljke.
Tehtajo sto kg. Na Kitajskem ne morejo prodati, zato želijo biti tukaj.
Želijo se dogovoriti s tabo.
Nimamo niti približno dovolj ljudi. –Seveda.
Seok-do, specialci odpadejo. –Potem pa prosi za patruljo.
Kaj je to? –Seznam storilcev. –Kopirajte in delite.
Zberite se!
To nam ne sme spodleteti. Vse jih moramo ujeti, tudi če traja celo noč.
Jasno! –Seznam. –Dong-gyun bo pokrival območje Siheung in Ansan,
jaz pa bom Garibong in Daerim. –Vozila? –Imamo …
Štiri kombiji, en terenec, razdeljeni smo v tri ekipe.
Klic! –Tiho!
Počakajte. Počasi. Javi se.
Halo? –Pogovarjal sem se s šefom.
Kje se bomo srečali?
Lokal Chuwol, blizu postaje Daerim. Ob devetih.
V redu, se vidimo.
In?
Tam bo. –Začelo se je. Pojdimo!
Dobro opravljeno, jej! –Hvala.
Sem bom moral začeti hoditi. –Pohitite! –Gremo!
Dober večer. –Rezervirali smo sobo št. 7.
Ste odstranili ljudi? –Evakuirali smo jih. –Ulovimo tolpo! Brez napak!
Razumemo! –Kasneje častim rundo! –Ne poškodujte se in pazite na položaj.
Koga iščeš? –Grom, zmaj. –Grom, zmaj, imaš goste!
Te barabe!
Moj si, kreten!
Moja roka!
Odpri vrata, ko je roka notri.
Neumna pička!
Stari, res sem nervozen. –Jaz tudi.
Še nič. Križišče je čisto.
Tarča se približuje.
Tukaj so.
Deset vsiljivcev.
Kje so kitajski gostje? –Soba št. 7.
Prihajajo.
Pripravi se.
V vrsto!
Kaj se dogaja? –Želel sem vam predstaviti svojo ekipo.
Večer, gospodje! –Seveda.
Kje je Jang Chen?
Jang Chen!
Že dolgo se nisva videla.
Kje je Hwang?
Mrtvi ste, kreteni!
G. Hwang!
Prekleta podgana!
Umaknite se!
Prekleti norec!
Stoj! Stoj!
Geumcheon Policija
Ma Seok-do!
Jebemti!
Prekleto!
Ma Seok-do!
Umri!
Poglejte tja! –Kaj se dogaja?
Umri, pizdun! –Ostanite tam!
Odpovej se hotelu, ali pa boš umrl!
Ustavite se!
Poskušamo ga najti! –Prekleti pankrt.
Hong-seok. –Našel sem Jang Chena. –Kje si?
Tovarna za recikliranje Garibong. –Nič ne počne! Prihajam! –Kaj je to?
Kaj je? –Jang je v obratu za recikliranje!
Našli smo ga. Ja! –Reciklažna naprava!
Plešasti idiot.
Kaj se je zgodilo?
Policisti so povsod. Moramo iti!
Policija! Pojdi ven! –Prekleta podgana!
Pojdi ven!
Kje je Jang Chen? –Počakaj.
Sledi mu!
Daj mi vodo.
Zaprti smo.
Kaj?
Jaz sem, posel s hotelom je opravljen.
Ubil sem Hwanga.
Zdaj grem na Kitajsko, daj mi denar.
Pravkar sem ga nakazal.
Kaj, za vraga, naj potrdim?
V redu, kje?
Se vidiva tam. –V kitajskih računih.
Razporedite se v obe smeri! Preiščite vse!
Kje je?
Zaposlen sem. Kaj je? –Jang Chen.
Dela za Gwaka. –Kdo je to? –G. Gwak iz Siheunga.
Goljuf, ki gradi hotel.
Plačal je Yangu, da uniči mojo trgovino.
Je bil v vašem lokalu? –Klica ni mogoče opraviti!
Prekleti Young … Prosil me je, naj odidem iz hotela.
Gwak! –Moram iti.
Gospod!
Kaj se je zgodilo? –Si v redu?
Wong-oh! –Wong-oh! –Prekleto!
Wong-oh, zbudi se! Wong-oh!
Počasi, poba. Poskrbeli bodo zate.
Ga. Ma! –Tukaj sem.
Kitajska. –Kaj?
Na Kitajsko gre.
Kitajska!
Dobro. Nikamor ne gre.
Premakni se!
Hwang.
Kje je tisti Gwak, ki si ga omenil?
Sranje, ne vem! Šel je sam, ne da bi nas obvestil.
Vem le, da je vlomil v Hwangov lokal.
Sem na poti, pripravi denar. –Ne bom mu plačal.
Misliš, da sem neumen? –Kako se ga boste znebili?
Nisem mu niti nameraval plačati.
G. Gwak!
Ujemi ga!
Pustite me!
G. Jang.
Ne morete narediti vsega, kar vam pade na pamet.
Kaj je to? –Vaš denar.
Me boš zajebal? –Kako boš z gotovino prišel na letalo?
S tem lahko kjerkoli zbereš denar. –Ne verjamem ti! –Govorim resnico!
Če lažeš, si mrtev! –Jasno? –Ja.
Ste končali?
Tu zapravljaš papir, kot da plačuješ davke.
Si sam? –Dekleta še nimam.
Škoda teh vozovnic, ker ne greš nikamor.
Seok-do! Kje je Jang Chen? –Na stranišču. –Pojdi ponj.
Seok-do, dobro opravljeno. Oprosti.
Vrzi to v smeti. Naredil sem nered, rešite to. –Ne skrbi, bom.
Pojdi v bolnišnico. –V redu.
Ste vi njegov šef? –Ja. –Veliko škode je, zaračunati jo bomo morali.
Mi smo oddelek za hude zločine, kasneje bomo! –Gotovo ste utrujeni.
Odškodnino moramo zaračunati. Lahko vidimo vašo osebno?
Stari, si poskrbel zanj? –Kje si?
Seveda grem domov. Ne dolgujem ti nič več.
Poba, pojdimo k go. Won.
Pojdi ven. Pridite že! Zbudi tega kretena zadaj!
Kdaj ste prestopili mejo? –Lačen sem. –Sedi tam. –Kdaj ste prestopili mejo?
Lačen sem. –Govori korejsko, kreten! Vem, da znaš!
Počasi. –Ja.
Tam levo. –Vstopite!
Spustite glavo! –Glavo dol!
Odjebi.
Sestradan sem.
Koliko vas je! –Načelnik! –Ali je res …?
Ali lahko to naredimo pozneje? Se vidimo na konferenci.
Ste ujeli vodjo? –Vodjo? Seveda, drugače ne bi imelo smisla.
Načelnik. –Šef! Seveda! Rekel sem ti, da bomo!
Ujel vse, razen enega! –Okoli 30? 30 ljudi! 30!
Konec koncev se pogovarjaš z mano. Poznan sem po rezultatih!
Videl sem ga takoj, ko sem pritekel. –Dober dan, detektivi! –Lep pozdrav.
Usral se je od strahu! –Nekaj ti je padlo v oči.
Hočemo klobase ali mačjo juho. –Kaj bi storili? –Juha! –Jaz tudi.
Ne jejte, zaslužite si nekaj boljšega. Danes vas pogostim z mesom in pijačo.
Hvala! Pa pojdimo na pijačo v Gangnam! –Ne, gremo sem.
Gremo na pravo pijačo. –Počasi! –Tukaj, za mano.
To je delavska restavracija. –Brez stojnice. –Ja, kar vstopi.
Imajo sobo. –Ampak brez alkohola! –Dobili bomo, pridi.
Vstopi! –Vedel sem, da bo tako. –Imate kaj dragega?
Seok-do! Komisar te išče!
Kaj, za vraga, se dogaja?
Geumcheonova enota za hude zločine je leta 2004 aretirala 30 gangsterjev.
Prevod: Marinko