Sellest kirjutasid tollal kõik ajalehed.
Arktikas otsinud mehed leidsid kollast metalli.
Kulda.
Hullumeelne palavik levis kõikjale
ja tuhanded tormasid põhja õnne proovima.
Need mehed vajasid koeri.
Suuri tugevaid koeri, kes nende kelke veaks.
Tere hommikust, Buck!
Buck polnud toakoer ega õuekoer.
Ole lahke, poiss.
Tema peremees oli Santa Clara maakonna kohtunik.
Hei!
Vaata ette!
Neis valdustes oli Buck kuningaks.
Neetud, olevus!
Ettevaatust! See on kohtunik Milleri koer.
Õnnitlege kohtunikku mu poolt sünnipäeva puhul.
Tänan, saab tehtud.
Tule, Buck! Lähme. - Klondike'i uudised!
Tuhanded kullaotsijad saabuvad Dawson Citysse!
Klondike'i uudised!
Ole lahke.
Buck, seisa!
Buck!
Eest ära! Eest ära! - Buck!
Pea kinni. - Tule siia!
Proua, kutsuge oma koera! - Buck! Tule siia!
Eest ära!
Tule kohe tagasi! Buck! Seis!
MAKSAME KOERTE EEST KORRALIKKU RAHA
Buck.
Ei! Mul on väga kahju!
Vabandust. - See koer on ohtlik.
Lihtsalt ära hellitatud.
Buck tahab head.
Tavaliselt.
Abigail, kokk vajab sind.
Buck.
Mine aja tüdrukud üles.
Haara praad!
Ma valvan!
Välja!
Ei.
Buck, mäletad, me ju rääkisime sellest.
Täna pead sa käituma eriti korralikult.
Buck?
Teie ausus.
Lõhnab väga, väga hästi.
Palju õnne sünnipäevaks.
Esmalt kõik siia!
Hästi, Molly. Imekena.
Nonii. Kõik paigal.
Buck.
Äkki istud siin
ja mõtled selle üle järele, mida sa tegid.
Ei. Mitte praegu, Buck.
See polnud Buckil esimene öö verandal veeta.
Tule, Buck. Tule nüüd.
Ta pani vähem tähele oma peremehe käsklusi...
Kuule, Buck.
Mul on sulle maiust.
...kui omaenda instinkte.
Tule nüüd.
Võta vastu. Lase käia!
Tubli poiss.
Pista kinni. Pista kinni.
Tubli poiss. Tubli poiss!
Ta reageerib nimele Buck.
Seal, kuhu ta läheb, saab tema eest hea hinna.
Oota!
Viimase kauba jaoks vajan lisakäsi.
Mis asi see ometi on?
Koer.
Kui mitu?
Üksainus.
Lukustatuna sellesse kasti
ei saanud ta süüa, juua ega magada.
Buckil polnud aimugi, kus ta oli,
kus ta olnud oli
või kuhu ta teel oli.
Rahu, poiss.
Sa ei pea tegema muud,
kui istuma.
See pole enam Southland.
Lase käia.
Vaata seda.
Vaata seda, poiss.
See on nüüd seaduseks.
Nuia
ja kihva seadus.
Keegi pole sellest kõrgemal.
Kuidas siis jääb, kutsu?
Hästi.
Sa õpid kiiresti.
Buckil polnud mingit lootust nuiaga mehe vastu.
Ta teadis seda.
Ta oli löödud.
Aga ta polnud murtud.
Kuule!
Tule nüüd!
Skagway, Alaska.
Läbipääs Yukonisse.
Eikuhugi servale.
Enamik, kes kulda otsisid, tulid siitkaudu.
Hästi, lähme nüüd, lähme.
Niimoodi.
Karibuuhautis! Siit saab.
Buck oli kodust väga kaugel.
Kas keerate Issandale kullaihas selja?
Ära pane neid tähele. Tule. Ei. Siiapoole.
Tule nüüd! Liiguta.
Niimoodi. Astu aga. Astu.
Tule, sõbrake.
See on kõigest lumi, Buck. Tule.
Kuule! Buck, tule nüüd!
Tule siia!
Buck!
Olgu peale.
Ongi kõik.
Maja kuulub nüüd talle?
Jah. Koos kõigega, mis seal sees.
See on hea.
Ta on selle ära teeninud.
Kõik pardale!
Viimasel aastal pole siin eriti õnne olnud.
Rohkem tullakse tühjade taskute kui kullaga.
Ma ei otsigi kulda.
Hei! Jessas...
Vaata ette.
Viimane laev Dawsonisse lahkub!
Kes maha jääb, siis kevadeni ainult kelguga.
See on minu oma.
Hei! Tänan.
Buck!
Kätte sain.
Ta nimi on Buck?
Tule, liigume.
Tänan, Buck.
Oled sina vast nobe.
Hästi. Siiapoole.
Kena hommikut.
Perrault! Sind pole ammu näinud.
Tore sind näha.
Kuidas läinud on?
Hästi, hästi.
Telegraaf pole veel postile lõppu peale teinud?
Mitte veel.
Ma vajan oma meeskonda kaht koera.
Tahad minna?
Ära mind oota!
Mida sa nüüd teinud oled?
See on Buck.
Kaks. Me vajasime kaht.
Mida? Ta on suur.
Liiga suur.
Ta ei saa eales hakkama. - Saab küll.
Mida sa ka tead?
Teen sind teistega tuttavaks.
Buck, see on Spitz.
Sinu uus boss.
Ära temale ette jää.
See on Dolly.
Pike.
Jo.
Billie.
Dub.
Dave.
Ja Sol-leks.
Sinu koht on siin.
Tere tulemast rakendisse.
Meil on uus marsruut, nii et tähelepanu.
Sina ka, Dave. Me oleme siin.
Me veame posti 800 km kaugusele, siia.
Dawsonisse.
Nad ei saa sinust aru.
Buck, tee lihtsalt nii nagu Spitz, eks?
Tema juhib, sina järgned.
Valmis?
Pidage meeles, me ei vea lihtsalt posti,
me veame elusid!
Ja sõidame!
Nonii, läks!
Spitz! Paremale!
Näed, Buck?
Nüüd on meie kõigi saatused seotud.
Nad on koerad! Nad ei saa aru.
Oo, jaa, ta saab aru.
Oo jaa.
Buck, me oleme nüüd kokku köidetud.
Me kukume kõik koos,
aga me tõuseme ka ühena jalule.
Tule. Proovime uuesti.
Rahulikult.
Just nii, Spitz.
Su koer on vist katki.
Ta pole katki. Tal on Kalifornia käpad.
Siin kaugel, lageda taeva all,
tundis Buck täiesti enneolematut külma.
Välja!
Koerad magavad väljas!
Kasvades inimeste maailmas,
oli Buck õppinud mõistma nende hääletooni.
Täna öösel
hakkas ta kuulma enda oma.
Lase käia, Buck!
Me peame päevaga alustama.
Möödume!
Post!
Tänud, Perrault.
Post! - Tänan!
Juba parem!
Küll sa oled raske.
Spitz! Paremale!
Jah! See on pööre!
Näed? Ta õpib kärmelt.
Kelgukoera töö tegemine
andis Buckile kindlust ja rõõmu.
Nüüd oli ta karja osaks.
Paremale!
Jah, just nii!
Sa oled tõeline kelgukoer, Buck!
Oota.
Buck, koht.
Ei, ei, ei! Françoise!
Françoise!
Oled sa terve?
Buck!
Päästa ta!
Buck!
Oh, Buck.
Nutad koera pärast.
Ei.
Ei, ei. Ma ei nutnud.
Sa nutsid.
Ei.
Ei nutnud.
Kõigil oma postiveo aastatel
polnud Perrault eales õigeks ajaks jõudnud.
Mitte kordagi.
Aga ta sõidab iga päev, nagu see võiks juhtuda.
Ta usub.
Aga ma ei näinud teda uskumas millessegi nii, nagu ta sinusse usub.
Nüüd usun mina ka.
Karjal saab olla vaid üks juht.
Spitzi mõõt oli täis.
Spitz!
Spitz! Spitz!
See pole tema moodi.
Otsisin kogu hommiku. Ma ei leia teda kuskilt.
Ta oleks nagu haihtunud.
Spitz!
Me peame minema. Ilma temata.
Me ei saa päeva kaotada.
Sol-leks!
Buck? Tagasi kohale.
Sol-leksil on sinust viis aastat enam kogemusi.
Ritta.
Buck.
Hästi vedamine ei tee sinust veel juhti.
Eks ole?
Mulle tundub, et ta ei kavatse liikuda.
Küll ta liigub.
Buck...
liigu.
Sol-leks, tule.
Tule.
Siia.
Hei. Tule siia.
Kuule.
Mis sellele koerale täna sisse on läinud?
Ei. Kuule. - Nad teavad midagi, mida sa ei tea.
Pole midagi sellist, mida ma ei teaks.
Hei. Kuhu ta läks? Hei!
Me ei suuda nii palju aega tasa teha.
Nad panevad postkontori kinni.
Ei!
Ei, ei, ei, ei, ei!
Me oleks jõudnud õigeks ajaks.
Kordki!
Hästi.
Võta.
Polegi nii paha.
Ma kaotasin oma juhtkoera.
Oleme kahe päevaga maas, kui veab.
Ja meil pole kunagi vedanud.
Parem oleks
kinni hoida.
Jah, jah.
Hästi, Buck.
Ja läksime!
Hei!
Nõõ!
Põruta, Buck!
Kihuta!
Jah!
Jah, Buck!
Põruta!
Vasakule!
Buck, vasakule!
Pööra vasakule!
Vasakule!
Pööra vasakule!
Ei! Ei!
Ei, ei, ei!
Kas sa oled segane?
Ei, ei, ei! Ei!
Minge, minge, minge!
Rutem, Buck!
Ära peatu!
POSTKONTOR
Perrault?
Jah!
Just nii! Just nii!
Ära nüüd alla anna, Buck!
Jah, just nii!
Tehke rada vabaks!
Eest ära!
Liigutage!
Seis!
Kas nägid?
Me jõudsimegi!
Ära tegime!
Tupper.
Siin on üks Kellyle. - Jah.
McCarthy, siin. - Midagi Elizabeth Snow'le?
Laverne?
Shaw. - Ma sain kolm!
Laverne!
Doyle? Kennedy? - Jah! Jah, see olen mina!
Aitäh!
Lynch?
Näed, Buck?
Me ei kanna posti.
Me kanname elusid.
Me kanname lootust.
Me kanname armastust.
Hommikul hakkame liikuma. Puhkame.
O'Neil? Walsh?
Gallagher?
Kallis Sarah.
Hing näib olevat mu maha jätnud.
Iga päev algab mälestusega meie kallist pojast.
Timi lähenev sünnipäev meenutab mulle kõike, mis kadunud on.
Meie kodu soojust,
seiklusi, millest me poeg unistas.
Oleks ma leidnud sõnu, et väljendada tundeid,
enne kui vaikus muutus
talumatuks.
Ja ma lahkusin.
Ma otsin paika,
kus saaksin tunda mingisugustki
rahu.
Kuigi kardan, et ei leia seda ealeski.
Sest ma tean, et sellisel kujul
ei pruugi mulle selles maailmas kodu leiduda.
Ära mine. Ära mine! - Läks!
Ei, ei, ei!
Buck! Mida?
Kas on enne lahkumist aega veel üheks?
Sa jäid hiljaks.
Lihtsalt täna on mu poja sünnipäev.
Ja ma pean saatma selle mälestuseks oma naisele.
Pidanuks tulema, kui me posti vastu võtsime.
Sõnade leidmiseks kulus aega.
Kui sa lugema õpid, pole Perrault'd enam vaja.
Sul veab.
Buck on boss.
Keegi veel?
Hei, Buck.
Ma mäletan sind.
Tänan.
Tänan, et peatusid. - Nüüd lähme!
Valmis, Buck?
Ja läks!
Rivvi!
Jah!
Tubli, Buck!
Jah, just nii!
Otse edasi!
Jah!
3800 km 80 päevaga?
Buck magab kuni sügiseni.
Perrault! Üks sulle. Paistab ametlik.
Kuidas lõunapoolsete uudistega on?
Tubli töö.
Perrault?
Postivedu lõpetatud
Müü koerterakend maha Tule tagasi Quebeci
Kõik on korras. Kõik on korras.
Kõik on korras.
Sa ei teinud midagi valesti.
Te kõik olite tublid.
Eks ole?
Anna andeks, Buck.
Nad ei vaja enam mind ega mu kelku.
Suveks jõuab telegraaf siia.
Uus viis posti saatmiseks.
See on nüüd sinu rakend.
Sind ootab veel vägev teekond.
Maapind oli taas kord ta all liikunud.
Buck oli kaotanud veel ühe peremehe.
Nüüd pidi ta ise juhiks hakkama.
Kuni uus peremees välja ilmub.
Ma ju lubasin sulle, eks? Ja siin me oleme.
Sa lubasid mulle kulda.
Kus see on? Koerte sees?
Lae kelk täis.
On aeg märgistada oma maatükk.
Liigume.
Ja...
läks!
Läks!
Kas nad on katki?
Ei. Nad on lihtsalt laisad.
Buck?
Läks!
Charles, veena seda elajat.
Mitte nuiaga.
Charles!
Pane see käest või ma...
Ma ei liigu sammugi!
Charles!
Mind mäletad?
Jah, ma tean.
Teil on jalased jääs.
Koertele oleks kõvasti abi, kui te võtaks juhtteiba ja teeks puhtaks.
Juhtteiba?
Mida ta teeb?
Sir! Ettevaatust Victrolaga.
Härra, kuhu teel olete?
See ei puutu teisse.
Ega te seda kaarti Skagwayst ei ostnud?
Ei. - See vana muinaslugu.
Kadunud onn.
Kullajõgi?
Kevad on teeleasumiseks juba liiga kaugel.
Pool sellest teest on jõe peal.
Pool teest on siis veel liikumiskõlblik.
See tähendab, et jää hakkab murduma, kui te kaaslased ja koerad seal peal on.
Ehk ootate kevadise sula ära?
Säästate koeri ja kaaslasi kannatustest.
Ja laseks mõnel vanal kullaotsijal ette jõuda?
Ma pole kullaotsija.
Tänan, ei.
Ma maksin selle rakendi eest terve varanduse.
Nad veavad mu kelku.
Nad on head koerad, sir.
Nad veavad te kelku.
Nad veavad seda, kuni surevad.
Tänan.
Lähme.
Hästi, hakkame liikuma.
Ja...
läks!
Te laisad penid!
Ma pole neis koertes eriti kindel.
Oleksid pidanud ehk teise rakendi ostma.
Äkki peaks neid toitma.
Me oleks pidanud rajal püsima.
Läks!
Pane see seisma!
Võibolla vajavad nad väikest julgustust.
Läks!
Esmakordselt teadis Buck rohkem kui peremehed.
Läks!
Aga piits
ei jätnud talle valikuvõimalust.
Sa igavene...
Noh, nüüd...
läheme üle.
Liigutage!
Ma ütlen, et sa lähed.
Hal, ta ei saa.
Liiguta.
Ära mõtlegi!
Jõe jää võib iga hetk murduda!
Narr selline!
See koer püüab aidata sul ellu jääda!
Hal!
Miks sa meid nii väga peatada tahad?
Sa tead, kus kuld on, jah?
Hoia oma räpased käed mu koertest eemal.
Hal.
Hal, ta ütles, et me ei läheks üle.
Hal, oled kindel? Võibolla jätame koerad maha.
Ma tean, mida ma teen.
Läks!
Ära tee seda.
Mitte neile.
Läks!
Mida ma sinuga peale hakkan?
Neid pole siin.
Nad on läinud.
Sa oled maganud kaks päeva
minu voodis.
Ma tulen tagasi.
Jää. Mine.
Tee, mis tahad.
Viskit.
Ma tahan pudelit.
Nad on kõik läinud!
Mu koerad jooksid ära.
Mu varandus on läinud.
Sa nimetasid seda muinaslooks.
Sa ei tahtnud, et ma kulla leiaksin.
Rahu, Buck, rahu.
Buck.
Rahu. - Te kõik nägite seda.
Ajasime selle mehega asju, koer kargas kõrri.
Ilmselt marutaudis.
Jäta see koer rahule!
Buck, paigal!
Näete?
Ma ütlen, et see tuleb siinsamas magama panna.
Ei. Olge nüüd, härra. - Sa ei puutu teda!
Keegi ei pane ühtegi looma magama.
Kuni me kuuleme kõiki fakte.
See mees lõi mind ootamatult.
Rahu, Buck, rahu.
Sõber, mis sul seal vöö peal ripub?
Siin pole relvad lubatud!
Oled kombes, John Thornton?
Jah.
Minuga on korras.
Mida?
Mida sa põrnitsed?
Sa tahad midagi öelda?
Buck!
See küll väga kena pole.
Miks sa seda tegid?
Kuule, Buck!
Buck, mida...?
Buck?
Too see tagasi.
Mida sa nüüd ette võtad?
Buck? Mida sa teed?
Too see tagasi.
Buck, ära tee seda.
See on minu jagu.
Ma vajan seda.
Ära tee minuga niimoodi.
Mida sa tegid? Kus see on?
Kas sa lihtsalt...
Roni eest.
Roni maha.
Buck.
Tohoh, küll sa oled pirakas.
Täna oli tema sünnipäev.
Mu poja.
Pärast tema surma ta ema ja mina...
me kasvasime nagu lahku.
Ta ei tahtnud olla minu läheduses...
ma ei tahtnud olla kellegi läheduses.
Nii ma siis tulingi siia.
Ja kohtasin sind.
Pärgel.
See peab ju siin kuskil olema.
Tore, oled ärkvel.
Ma panin selle...
Siin see on.
Ma tahan sulle üht asja näidata.
Tule siia.
See on Yukoni kaart.
Mu poeg luges alati seiklusjutte
ja oli hull uudiste järele Yukonist.
Asi polnud kullas. Ta ei hoolinud sellest. Ainult mägedest.
Ta veetis terve päeva, vaadates kaarte ja mägede pilte.
Unistas sellest, mis võiks olla teisel pool.
Paigad, mida keegi näinud polnud.
Metsikud paigad.
Ütlesin: "Lähme."
Tema vastu: "Jah, paps."
Alustanuks sealt,
aga tema haaras pliiatsi
ja vedas joone üle kaardi serva
ja ütles: "Aga lähme sinna.
Kaardilt välja. Kus keegi käinud pole."
See retk oleks talle meeldinud.
Tõeline seiklus.
Me võiks minna.
Sina ja mina.
Vaataks, mis seal ootab.
Mida sa arvad?
See on kanuu, Buck. Me sõidame selle sees.
Püsi paigal. Istu. Istu, Buck.
Hästi. Tubli poiss.
Mida sa teed?
Palud?
Sa pole minu lemmikloom.
Kas sa tuled?
Tule siia.
Sõua oma paati
Vaikselt allavoolu
Rõõmsalt, rõõmsalt, elu on kui unistus
Noh, Buck. Lase laul lahti.
Võibolla mitte.
Tore, et sa seda naudid.
See meeldib sulle, jah?
Siit edasi läheme ilmselt jala.
Su esivanemad jooksid siin ringi.
Ja minu omad.
Siis, kui me metsikud olime.
Me tuleme ja läheme, kas pole nii?
See on alati siin.
Mida?
Ma ei tea. Kuhu poole? Ütle sina.
Lase käia. Sina juhid.
Buck?
Vaata, mille sa leidsid.
Poiss...
Vaata seda, Buck.
Ma ei usu, et me kõigilt kaartidelt maas oleme.
Kullaotsija vist.
Rämps.
Aare.
See on minu jagu. Eks ole?
Jäta see sinnapaika. Minu jagu.
Hea päev.
Need on su esivanemad.
Hundid.
See on tore, Buck,
aga rohkem midagi sellist, ah?
Paganama muinaslugu on tõsi.
See juba läheb, Buck.
Tubli poiss!
Mida? Mida sa põrnitsed?
Mine ja vaata.
Lase käia.
Tule enne pimedat tagasi!
Buck!
Siin, nii kaugel kodust,
näen ma Bucki juures muutust.
Miski kisub teda metsa poole.
Jahile.
See on kena, Buck.
Kena.
Minuga koos on ta ikka seesama koer,
aga mul on raske kujutleda teda
tagasi tsivilisatsioonis.
Kas on küllalt suurt maja, et teda hoida?
See teekond näib Bucki viivat ta saatuse suunas.
Kuhu see minu välja viib?
Seekord mitte.
Ammu pärast pimedat.
Sa oled iga päev üha kauem väljas.
Jah, ma tean, palju on uurida,
aga maailm on ohtlik paik.
Iial ei tea, mis tulemas on.
Iial ei tea.
Palavik viis Timmy kahe päevaga.
Pärgel.
Hästi, Buck.
See on olnud ilus suvi.
Tead mida, Buck?
Ma olen mõelnud.
Ma ostan endale võibolla raudtee.
Kas see on minu kübar?
See on minu kübar. No kuule.
Anna mu kübar siia.
Anna mu kübar.
Anna mu kübar. Anna mu kübar.
Buck!
Ole nüüd.
Tubli poiss.
Hallhunt.
Ilus.
See on nende ala.
Need mäed kuuluvad neile.
Tahad minna?
Mine.
Lihtsalt...
ole ettevaatlik.
Teda oli nii ära hellitatud
kui ka kannatama pandud
läbi inimeste käte.
Nüüd oli Buck end leidnud
omasuguste juures.
Kui kaugele ta oli rännanud, et oma kodu leida.
Kui kaugele olin ma rännanud enda omast.
Vaata, Buck.
Toit.
Elamiseks.
Ükski inimene ei vaja rohkem.
Mul on aeg minna, Buck.
Koju minna.
Mis iganes sellest alles on.
Korjaks tükid kokku
või vähemalt üritaks.
Ei.
Ma ei kutsu sind endaga kaasa, Buck.
Sul on midagi siinsamas.
Midagi olulist.
Hoia sellest kinni.
Ma lahkun hommikul.
Tule jäta hüvasti.
Sa oled hea koer, Buck.
Sa oled hea koer.
Tulid kogu tee siia.
Sa teadsid midagi, eks ole?
Rahu.
Sa tahtsid seda kõike endale.
Kus see on?
Kus kuld on?
See on kõikjal.
Võta.
Võta kõik.
See ei muuda midagi.
See ei too surnuid tagasi.
Sa tunned seda, on nii?
Hästi.
Näed seda, poiss?
Kas näed seda?
Hästi.
Buck.
Jah.
Sa tulid tagasi.
Oh sa, Buck.
Oli vast seiklus, mis?
Kõik on hästi, poiss.
Sa oled kodus.
Neis mägedes on üks paik,
kus elutsevad uut tõugu hallhundid,
targemad inimestest ja huntidest,
seda koera tõttu, kes karja juhib.
Nüüd elavad nad ilma hirmuta,
kasvatavad kutsikaid ja paljunevad.
Mõnede arvates on see vaid legend.
Ei ole nii.
Teate, ma tundsin teda kunagi,
kui ta oli kõigest koer inimese kõrval.
Ja kuigi see maa kuulub talle,
siis igal suvel,
kui ta tuleb alla orgu,
meenuvad talle lahked käed
ja vanad peremehed.
Enne kui ta läks oma teed,
sai iseenda peremeheks.
Enne, kui ta kuulis
seda kutset.
ÜRGNE KUTSE
Tõlkinud: Lauri Kaare