Jag måste få visa er en sak...
Det var snyggt jobbat, brorsan.
Vi gjorde såna hela tiden, mamma och jag.
Vid jul fick jag vara mig själv, med alla färger och roliga kläder.
Jag spelade en av de tre vise männen i julpjäsen.
Mamma tog med mig för att köpa tyg till guldrocken jag skulle ha.
När jag kom ut ur mitt rum för att visa pappa...
...skrattade han.
En vanlig dag hade han tagit av sig skärpet...
Här får du vara kung av Arabien och ha guldrock året runt.
Kom nu, barn. Vi inleder en ny tradition den här julen.
Ni får önska er varsin julklapp att öppna på juldagsmorgonen.
Inom rimliga gränser! Ingen jävla Subaru.
Jag vill ha Python-sneakers, med ormskinn.
Skrik inte bara rakt ut sådär.
Ni får skriva en lapp till Tomtemor och lägga under granen åt henne.
Angel? Skriv en lapp.
Jag sa ju att jag inte vill ha nån julklapp.
Jo, det är ju jul. Alla vill väl ha nånting?
När jag var sex år tog pappa med mig till varuhuset för att julhandla.
Jag såg ett par röda pumps med tio centimeters klack.
Tro mig, jag hade aldrig sett nåt vackrare i hela mitt liv.
När ingen såg snodde jag med mig en.
Jag gömde den under min kappa.
När vi kom hem försökte jag springa direkt till mitt rum.
Men jag tappade skon på golvet, mitt framför mamma och pappa.
Jag bönade och bad om att få behålla den.
Pappa...
Pappa gav mig en örfil.
För stöld. Men mest för det jag hade valt att stjäla.
En pojke ska väl inte gråta över en damsko i rött läder?
Han behandlade mig annorlunda efter det.
Om hon inte vill ha sin julklapp kan väl jag få den?
- Vad är det...? - Fortsätt med popcornen!
- Sluta klaga. - Det ser ju inte klokt ut.
Jo, det är snyggt.
- Kolla in pärlorna. - Jättefina.
Kategorin är...
Lev. Jobba!
Posera!
Kategorin är... Bäst klädd! Med klass...
...i päls.
Mink! Chinchilla! Kom igen, butch queens!
Jag vill se Snurre Sprätt på era ryggar...
Jag är nog inte redo för det här. Jag kan inte tävla med dem.
Om du vill ingå i House of Evangelista måste du tävla.
Gör det vår skull.
Här kommer Ralph Lauren, med svansar!
Det har ingen nånsin dött av.
Får vi domarnas poäng? 8, 7, 8, 6 och 7.
Kom igen nu.
Vad har vi här? En lila tvättbjörn?
Den pälsen får inte nudda golvet...
Det är bara fodret som får nudda golvet!
Så ska det gå till! Poäng från domarna?
10, 10, 10, 10, 10...
Midnight Pimping!
Kolla här. Den där vill man inte möta i en mörk gränd.
Så var det med det. Vem kommer härnäst?
Jösses.
Är det Billy Dee Williams vi ser? I päls?
Vi serveras butch! Vi serveras "maskulintitet"!
- Bra, Ricky! - Som ni har längtat efter det.
Domarnas poäng, tack! 10, 10, 9, 10, 9.
På andra plats: Billy Dee Williams i vit päls!
Grattis till din Ballroom-debut.
Hallå, det är dags att ta sina troféer och gå hem.
Men innan ni gör det, husmödrar- och fäder...
Sprid ryktet att vår nästa sammankomst -
- blir årets största: The Snow Ball!
Jag förväntar mig att se er där, i era finaste julkläder. God natt!
Temat är tomteverkstad. Vi är tomtenissar och du är Tomtemor.
- Min teatraliske son. - Ricky hjälper mig. Går det bra?
Han behöver inte mitt tillstånd. Jag är inte hans mamma.
Nu har ju en trofé. Får han komma med i House of Evangelista?
Var fick du tag i pälsen?
- Den var min mormors. - Ljug inte. Då tar jag illa upp.
Jag snodde den från en pälsbutik i Midtown.
Jag ville vinna en trofé. Jag lånade den bara...
Det rimmar illa med Evangelista.
Det här är inget härbärge. Vi är en familj som bygger en framtid.
Visst är det nåt speciellt med dig, men du är för kaxig.
De vill se självförtroende. Om du ska vinna måste vi jobba på din gång.
- Jag sa ju att hon skulle ta in dig. - Nej, det här är på försök.
- Du måste vara grym på Snow Ball. - Okej.
Jag är snäll som släpper in dig. Men stör inte Damon i hans studier.
Om du ska bo under mitt tak, får du hålla koll på honom.
- Det lovar jag, Blanca. - Bra.
Du kan kalla mig mamma.
- Skål! - Skål.
- Skål, mamma. - Jag gillar hur det låter.
Costas. Är det här din lunch?
Det är nog Maryanne som jobbar. Hon kommer aldrig in med den.
Det är jul. Jag är en prins.
Dansa med mig, Clara.
- Du måste lägga dig igen... - Försvinn!
- Du förstör ju allt. - Sjuksyster!
- Du fick inte ens en gaffel av henne. - Jag är inte hungrig.
Sluta nu. Du måste äta så du får styrkan tillbaka.
Inte den blicken. Du har lunginflammation!
Jag har sett folk gå härifrån i värre tillstånd än så.
Vi har ju planer för julen, gubben.
Vi ska kolla julskyltning på 5th, åka häst och vagn i Central Park...
...och se "Nötknäpparen".
När kom du hit? Vad gjorde jag utanför sängen?
Du dansade.
Du har alltid varit min bästa och mest hängivna elev.
Du dansade, kära vän.
Otroligt att jag ska fira min sista jul här.
Helt otroligt. Jag har aldrig träffat nåt äkta geni -
- men du är så begåvad.
Du måste avlägga ett nyårslöfte. Sikta högre!
Dina skapelser måste hamna på visningar.
En lycklig man vet sin plats.
Är det så bra? En man som vet sin plats kan lika gärna vara död.
Ett löfte är inget värt utan en vän som ser till att man håller det.
- Ingen idé att tjafsa med dig! - Precis. Så håll käft och nåla på.
Jag ska få Snow Ball-balen att smälta så Elektra haltar in i det nya året.
- Vad gör du på juldagen? - Inget. Jag går nog på bio.
Matinéföreställningarna är billiga. Salongen är alldeles tyst och tom.
Vad hände med där söta killen som jobbade i stadshuset?
- Han... ligger på sjukhus. - Va?
Ni var ju på Escuelita's nyligen... Hur illa är det?
Lunginflammation. Vi pratar inte om det nu.
Tror du att det är första gången jag pratar om att nån dör i sjukdomen?
Våga inte behandla mig varsamt.
Det värsta är att jag har vant mig nu.
Vet du hur många av mina pojkvänner som har drabbats de senaste åren?
Hur ska man våga investera i nån -
- om de kan vara borta en vecka senare?
Som om livet inte vore jobbigt nog.
Herregud...
- Vet dina barn att du är positiv? - Nej, vad skulle det göra för nytta?
Jag försöker skapa nåt som lever längre än jag gör.
Ingen av dem engagerar sig om de tror att jag kan försvinna imorgon.
Inte för att jag ska nånstans!
Du ska inte sitta själv på en bio och trycka i dig popcorn under jul!
Du kommer och äter julmiddag hos mig.
- Blunda nu. - Okej...
Titta.
Vi har sprillans nya vitvaror.
Mikro, brödrost. Helt nya bänkskivor.
Dusty.
TV: n och videon är beställda.
De kommer nästa vecka. De ska stå där.
Det är så fint här.
Herregud.
Jag vet inte vad jag ska säga.
Jag känner mig så trygg här.
Som om inget kan göra mig illa.
Kan du lova mig en sak?
På juldagen... Jag vet ju att du har barnen.
Men kan du komma och hälsa på under kvällen? Bara en timme?
På ett glas äggtoddy, eller vad som helst.
- Då skulle jag känna mig hemma här. - Självklart.
Sträck ut benen! Ja.
- Så ska det se ut... - Ledsen om jag stör.
- Ni har telefon. - Fortsätt så länge.
Helena här.
När hände det...?
I morse?
Nej, jag har inte föräldrarnas kontaktuppgifter. Vi är inte släkt.
Jag är bara hans lärare.
Fem, sex, sju, ått...
Känsla! Mer känsla, mer känsla...
- Nej! Du ser ut som en gremlin. - Jag är ingen dansare.
Om du ska vinna vid Snow Ball och vi kommer dit som ett hus -
- måste vi göra såhär. Det är så vi vinner. Kolla nu.
Fem, sex... Fem, sex, sju, ått...
- Ett, två, tre, fyr - ner. Fattar du? - Ja.
Fem, sex, sju, ått...
Ja, det är toppen! Jättebra!
Nu måste du bara lära dig de andra femtio rörelserna. Bra!
- Det lär ta hela dagen. - Är du med?
Nej, jag är sen. Papi, bry dig inte om dem. Öva på.
- Papi? Hur går det? - Tyst med dig.
...fem, sex, sju, ått...
...sex, sju, ått... Upp högre med benet. Högre!
Stopp! Damon.
- Förlåt, jag har inte... - Värmt upp?
Uppvärmningen var för en halvtimme sen, när vi började.
Förlåt, jag åkte från Uptown och...
- Marcus. Varifrån åkte du? - Crown Heights.
- Han hann i tid. - Varför måste du peka ut mig?
Jag tar till två verktyg för att eleverna ska nå sin potential.
Uppmuntran och skam.
Besöket på baletten var uppmuntran, men det funkade inte -
- så nu går jag vidare till skam. Du var en chansning.
Jag skiter i om du är Alvin Ailey, om du inte respekterar allt det här!
Jag älskar det här. Det betyder allt för mig.
Men du sa ju åt mig att ge mig ut i världen och utforska mitt artisteri!
Storhet är ett resultat av lidande.
Att misslyckas gång på gång, tills man blöder och gråter!
- Till slut öppnar sig nåt inombords! - Jag har tid.
Tiden är ingen vän. Den hinner ikapp oss allihop.
Den är obarmhärtig och vinner alltid. Sen är man borta. Glömd!
- Jag förberedde mig inför en bal... - En bal?
Har du så stora drömmar nu?
Försvinn från min lektion. Nu!
Vi tar det från början. Fem, sex, sju, ått...
Jag skojar inte. Det är en superkraft.
Jag kan se på dig hur du trimmar ditt pubeshår.
- Var inte det ett fullmäktigemöte? - Jo, men...
Jag föreslog att om nån vill spela in TV-serier här i huset -
- borde chefen få spela sig själv.
De tyckte att idén var så bra att jag ska ta det med honom.
Utan att ta det med mig först?
- Det är mitt område, polarn. - Det var inte meningen...
Ingen hindrade mig från att vara med på mötet.
Vad händer i jul, då?
Elektra Abundance? Följ med.
God morgon, Elektra. Dr Gottfried. Slå dig ner.
Ledsen om jag var otydlig i telefon. Vi har ett nytt vårdprogram -
- och måste verka under radarn just nu.
Jag är nervös. Jag har inte varit hos doktorn sen 1979.
- Då måste vi ta några blodprover. - Jag har inte viruset.
Så bra, men jag jobbar inte med AIDS. Jag är urolog.
Vårt nya program riktar in sig på holistisk vård -
- vilket transsexuella patienter har saknat.
Min mentor dr Peter Harris formaliserade det under 60-talet.
Må han vila i frid. Han räddade mitt liv.
Allt han sa åt mig att göra, gjorde jag.
Psykologisk utvärdering, hormon- och elektrolysbehandling. Allt!
Dr Harris hjälpte mig att upptäcka Elektra.
Vi fick kämpa för klinikens överlevnad efter hans död.
Men sjukhuset var överfullt av AIDS-patienter -
- och styrelsen tyckte att det vi gjorde var onaturligt och onödigt.
De ville bli av med oss, men nu är vi tillbaka.
Det här ska bli landets främsta forskningscenter för transsexuella.
- Det var därför jag ringde dig. - Mig?
Du stod högst upp på dr Harris väntelista för könskorrigering.
Det står att han försökte ringa dig. Varför hörde du inte av dig?
Det var en lång lista. Jag kunde inte bara sitta och vänta.
Under tiden dansade jag i glasburar för att bejaka mina mest akuta begär.
På Show World? Fler av mina patienter arbetar där.
Det är inget yrke. Det är en freak show.
Jag har reserverat en plats åt dig. Du är en perfekt kandidat.
Om alla prover blir godkända kan vi operera under nästa år.
- Hur mycket skulle det kosta? - Sköterskan tar alla detaljer.
- Vad är det där?! - En krans.
Jag tänkte bidra med lite julstämning här.
Jag försökte säga att en krans inte gör mig gladare.
Julen är bara en tragisk påminnelse om vad vi inte har.
Vi kanske ska ändra på det i år?
God mat, julklappar... Vi ordnar en jul värd att minnas.
- Din pappa kanske kan hjälpa oss? - Hur vågar du?
Jag är ingen vit tjej med obegränsad AmEx-kredit och Gucci-väska!
Ni fattar inte hur jag sliter! Ni ser aldrig min börda.
Ni ser juveler och pälsar och tror att jag lever loppan.
Han räknar allt han ger mig. Vartenda öre, varenda jävla present!
Allt jag lyckas gömma undan går till hyra, el och mat!
Vi är tacksamma för allt du gör för oss, mamma.
Flickor. Förlåt mig.
Ibland blir jag gnällig, särskilt runt jul.
Men varför ska det gå ut över er?
Ni är korkade, men inte inkompetenta.
Nu kör vi. Nu jävlar ska mamma julpynta!
Hemskt ledsen. Förlåt mig...
Nu!
- Hon tar mina pengar! - Stopp!
Herregud. Jag har aldrig sett så mycket pengar på en gång.
Det var därför vi slog till på Madison.
Varje dollar folk på Upper East Side skänker blir en gåva till dem själva.
Det tar bort skuldkänslorna för allt de lägger på julklappar.
Ska inte pengarna gå till barn som svälter och sånt?
Det är vi som behöver välgörenhet! När fick du en julklapp senast?
Pappa gav mig bilar i julklapp. Då stal jag syrrans Barbie -
- och lät Barbie åka i bilarna som nån jäkla drottning.
Barbie suger! De hade Olympic Barbie, Malibu Barbie, Dr Barbie...
Men de gjorde bara en svart Barbie, och hon var byggd som en vit tjej.
Där har vi 2 300 dollar!
Julens mirakel. Tack, Jesus. Nu kan vi köpa tre julgranar.
Julgranar? Vi kan ju köpa peruker, för människor.
Och vi kan gå på spa. Tänk att få massage...
- Och de röda skorna i ormskinn. - De var så fina...
- Vi kan handla på Bloomingdale's. - Visst. Absolut.
Alla era juldrömmar ska förverkligas.
2 300 dollar. Det täcker depositionen för min operation. Skriv upp mig.
Det är en annan sak att vara en mamma som väljer sina barn.
Vi får stå för både våra egna misstag och de biologiska mammornas.
Vi kan inte dra ett streck över det gamla.
Många mammor undgår ansvar med den ursäkten, men inte jag.
Hemma hos mig är barnen mitt ansvar.
Damon har inte fattat att vår tid är begränsad.
Folk därute kommer att börja stjäla av hans intressen.
Värt att stjäla från honom är hans intresse för balerna.
Här ägnar vi oss åt hårt arbete.
Inte omedelbar tillfredsställelse, som man får när man klär ut sig.
Ursäkta mig?
Fröken Uptown-snobb med afrikanska juveler och sterlingsilver.
Vi kan prata om Damon, men vi ska inte se ner på min värld.
Har du nån aning om vilket arbete som krävs för att gå en kategori?
Det har jag, och därför menar jag att Damon inte hinner både och.
Såvida en mamma inte tvingar sitt barn att välja rätt -
- väljer han det han mår bra av just nu.
Ifrågasätter du mig som förälder?
Det är skillnad på inspiration och distraktion.
David har mer talang än de flesta, men han saknar rätt engagemang.
Vid terminens slut gallrar jag.
Som det ser ut nu, går Damon inte vidare.
Jag är hemma!
Aja baja, de ska bli julpynt. Sitt ner.
Jag har pratat med din lärare. Hon ringde.
Förlåt, men jag hade tänkt lösa allt innan du fick reda på det.
Här får du kort till tunnelbana och buss så du inte kan skylla på -
- att du var pank och blev tvungen att gå till lektionen.
Du bränner inte den här chansen så länge du bor i mitt hus.
Jag har redan sagt åt Ricky att jag inte kommer att ha så mycket tid.
Jag ska sköta mig från och med nu.
Ingen bal på en månad, tills du har bevisat att det blir så.
- Bortsett från Snow Ball, väl? - Ingen bal betyder ingen bal.
Jag sa ju hur mycket julen betyder för mig.
Det är årets höjdpunkt. Ska du ta det ifrån mig?
Det enda jag bryr mig om!
Jag tänker gå oavsett vad du säger. Du kan inte hindra mig från det!
Nej, men jag kan kasta ut dina saker på gatan! Testa mig, för fan!
- Jag hatar dig! - Du får hata mig i ditt rum!
- Kan jag hjälpa till? - Jag letar efter nåt till min fru...
Hudton? Metaller och ädelstenar passar olika bra beroende på hudton.
Det var nåt nytt. Rödbrunt hår, ljus hy och bruna ögon.
En kall hudton. Vitt guld och silver passar, med en skarp ädelsten.
Här har vi ett underbart armband i vitt guld med två rubiner.
Tror du mamma skulle gilla det?
Slå in det åt mig.
Gå till lekhörnan därute så länge. Jag kommer snart.
Tack.
Vad ger man nån med mörkare hudton? En puertoricanska.
Vitt guld gör henne rödbrun. Välj gult guld med en jordig sten.
Här har vi ett guldhalsband med en orange safir som hängsmycke.
Oss emellan bör man lägga mer pengar på älskarinnan.
Om frun är missnöjd ringer hon inte mitt i natten.
- Jag förstår inte vad du pratar om. - Jag slår in den separat.
God jul.
Jag julhandlar helst i Jersey. Varuskatten är lägre här än i stan.
När jag ändå var här tänkte jag ge er era julklappar.
Man ska inte dricka ensam.
Det här är så mycket förort. Jag menar det som en komplimang.
Den man som säger att han inte skulle offra allt för det här ljuger.
Jag skulle vilja ha fyra barn, men kvinnan... skulle vara som du.
Ni playboys längtar efter familjeliv, men står inte ut när ni väl får det.
Jag var väl 25 år.
Men nu... Nu känner jag mig ensam. Särskilt såhär runt jul.
När kommer Stan hem?
Han julhandlar med vår dotter. Jag har vant mig vid -
- att inte se honom så ofta. Du får honom att jobba så sent.
Han är mer gift med dig än med mig.
Jag brukar aldrig ringa in Stan sena kvällar.
Om du inte ringer in honom, vem är det då?
Ingen aning. Jag är inte den enda han rapporterar till.
Fråga honom.
Men jag fattar varför han jobbar så mycket.
Jag var likadan förut.
Inget känns bättre än framgång. Man blir beroende.
Problemet är att man inte kan behärska sig.
Man bryr sig bara om nästa fix.
Ny kostym, ny bil, ny tjej.
Istället för det som verkligen är viktigt. Familjen.
Men det förstår du väl?
Ens ego kan behöva en skjuts ibland.
Till och med i förorterna.
När var du senast med om nånting helt nytt?
Bara för din egen skull?
Du som kysst så många supermodeller är fortfarande inte bra på det.
- Jag är bättre nästa gång. - Det blir ingen nästa gång.
Hallå, gumman? Vems Mercedes är det?
Stanley! Välkommen hem.
- Vad gör du här? - Leker tomte. Jag lämnar julklappar.
Ända ute i Jersey?
Sätt dig i mitt knä.
Trevligt att du hälsade på. Jag ska visa dig ut.
Patty. Tack för vinet och pratstunden.
Visst. Tack, Matt. God jul.
Jäkla fin kvinna du har, Stan.
Strula inte till det.
Nästa gång du tänker hälsa på, ringer du mig först.
God jul, kompis.
- Patty? Vad var det där? - Han lämnade bara några julklappar.
Är ni redo? Kategorin är Stone Cold Face.
Ge mig era poäng. 9, 9, 9, 9.
Tack ska ni ha. Nästa!
Det är en ansiktskategori, ingen modekategori.
Om Gud gav dig Brooke Shields ögonbryn, visa dem för fan!
Prinsessan har anlänt!
Den isande ängeln har helt klart blivit återupplivad.
Vad får hon för poäng? 10, 10, 10, 10.
Häpnadsväckande poäng för den kyligaste bitchen i New York.
- Hur gick det för oss? - Andra plats.
Vi skulle ha vunnit om du var med. Det var så hemskt att hindra dig.
Nej, du gjorde rätt.
Du är en bra mamma.
Jag försökte komma ihåg när jag kom på att Jultomten inte fanns.
Ingen sa det rakt ut.
Det kom inte som en smäll, det kom som ett gift.
Ett gift som verkar långsamt.
Man vet inte om det förrän man dör.
Min syster lovade att berätta så fort hon fick veta.
Hon stövlade in i mitt rum och sa det rakt ut:
"Jultomten finns inte."
Jag var nog inte mer än fyra år.
Trodde du på henne? Till hundra procent?
Nej, det gjorde jag nog inte.
Jag vill tillbaka dit.
Inte tillbaka till mina föräldrar...
Jag vill tillbaka till tiden när jag fick vara oskyldig.
Eller åtminstone minnas när jag förlorade den.
Man inser inte att känslan inte varar för evigt, förrän det är försent.
God morgon, sömntuta.
- God jul. - God jul.
Hungrig? Jag har gjort frukost.
Juldagsmorgon är nåt speciellt. Traditioner är viktiga för mig.
Då skapar vi vår egen.
- Vad är det? - Du får ju öppna den.
Det var ju den jag spanade in på The Wiz!
- Har du snott den? - Nej, jag har sparat mina slantar.
Du förtjänar den, och mer än så.
- Är det min julklapp? - Första delen, ja.
- Jag är redo. - Är du helt säker?
Ricky. Jag är redo.
- Hur spelar man det? - "Livets Spel". Man snurrar...
Sen går man framåt på spelplanen och samlar på sig saker.
Den som har mest pengar, gift sig och fått flest barn, vinner.
Man kissar på sig när man nyser och varenda vän sviker en...
Annars är spelet en bluff. Barn måste få veta sanningen.
Mamma har en julklapp kvar. Jag ska ge den till henne. Vänta här.
- Du missade en. - Jag tar den sen.
Sluta nu, det är ju juldagsmorgon.
Vi har ju fler julklappar under granen än nånsin.
Du har varit konstig hela tiden. Vad är det med dig?
Matt sa att han aldrig ber dig jobba sent. Du har ljugit för mig.
- Vad fan pratar du om? - Om att du är otrogen!
Om att du kör kuken i nån annan och sen kommer hem till mig!
Vem är hon? Nån av era horiga sekreterare?
Kom, barn. Mamma och pappa måste prata. Ingen jul utan bråk.
Det är din mamma som har tutat i dig det där!
Skyll inte på mig! Jag har aldrig sagt ett ont ord om dig.
- Lägg dig inte i, mamma! - Sluta nu, Patty. Lyssna.
Matt är inte min enda chef. Jag rapporterar till tio personer.
- Han är avundsjuk på det vi har. - Din dotter berättade om två paket.
Kunde du inte ha väntat med att köpa julklapp åt din flickvän?
Jag har ingen flickvän!
Ska jag bevisa det?
God jul.
Ja, jag köpte både ett armband och ett halsband.
Jag hade så dåligt samvete över hur mycket jag har jobbat.
Jag har inte kunnat vara hemma, så du fick två julklappar.
Förlåt! Jag är inte van vid att du inte är här hela tiden.
Det är bara jag och barnen, och alla tankar som snurrar.
Jag förstår. Såja. Det är ingen fara.
Vi måste bara orka ett par år till.
Vet du vad jag gillar bäst med julen?
- Att din mamma är här? - Nej.
Nej, det är varken julklapparna, julpyntet eller musiken.
Det är att vi får vara tillsammans, som en familj hela dagarna.
- Jag älskar dig. - Jag vet, älskling. Och jag dig.
God jul.
Sluta smickra mig.
Sluta.
Angel, din stygga flicka. Du är så stygg.
- Hallå! Den är inslagen av ett skäl! - Säg om Blanca kommer.
Släpp julklappen, snälla!
Behövs det mer salt?
Fråga inte mig. Jag har aldrig lagat annat än konserver.
Vad är det? Fortfarande knäckt över din gifta kille? Släpp det!
Män kommer och går, men familjen finns alltid kvar.
- Kalkonen!! - Jäklar...
- Vad ska jag göra? - Öppna fönstret! Skynda dig!
Vad ska vi äta nu?
Vad skrattar ni åt?
Oj. Det här skulle du inte ha beställt...
Innan ni kladdar ner er ska vi öppna julklappar.
Till dig, Ricky.
- Damon. - Tack.
Här snackar vi stil och profil!
Titta inuti.
- Strumpor till dina fötter. - Tack.
- Varsågod.
Den här är till dig.
Innan du kom var allt svartvitt. Det funkar inte i en grå värld.
Du har lärde mig att uppskatta livet och värdesätta varenda andetag.
Du justerade mitt fokus och fick mig att se livet i färg.
Jag hoppas att du gör så för fler.
Angel? Du har inte öppnat din julklapp.
- Jag sa ju att jag inte ville ha nån. - Flicka lilla, öppna den!
Inte med gaffeln.
Herregud, du har fått oss att böla innan vi ens hunnit äta!
Vad är det för fel på dig?!
Vi skramlat ihop till den här, mamma.
Vad kan det vara?
- Fint presentpapper. - Det har jag valt.
- Ett hjärta. Det är du för oss. - Vårt hjärta.
Ursäkta... Tack så mycket.
Jag älskar er allihop. Men kan vi äta nu?!
Snälla... Nu är pappa hungrig.
God jul!
Text: Andreas Novak www.sdimedia.com