PŮVODNÍ SERIÁL NETFLIX
MEZITÍM...
Dobrý večer.
Není tu, slečno Wardwellová?
Reverend Lovecraft?
Reverend Lovecraft je na svaté misi, Goodie Meeksová.
Ale nebojte se, mám jeho spisy.
„Nadpozemské evangelium podle dobrého reverenda Lovecrafta.
Na začátku, předtím, než byl Bůh a ďábel,
byla velká a strašlivá prázdnota.
Nicota.“
Byly dva dny do Halloweenu.
Jo, to je zase táta. Měla bych už jít.
Jo, my taky.
To samý.
I když jsme ještě nevymysleli,
co uděláme na tvoje narozeniny, Sabrino.
Ne. Vážně nemusíte nic dělat, lidi.
Sedmnáct není tak důležitý jako 16.
Jo, ale něco udělat musíme.
Dobře. Ale nic velkýho.
Můžeme bejt u nás doma,
koukat na filmy Daria Argenta a rozdávat sladkosti koledníkům,
Paráda. To zní dobře.
Jaké máš krásné velké oči, Červená Karkulko.
Nestraš mě.
Něco pro tebe mám.
Včasný dárek k narozeninám.
Jeden pro mě...
a jeden pro tebe.
Abych tě vždycky našel.
Nicku...
moc se mi to líbí.
Jo?
A ty taky.
Sabrino.
Sabrino, co se stalo?
Blíží se to.
Nicota.
Sabrino.
Je to na cestě sem.
Nezastaví se to, dokud nebude všechno zničené.
A já jsem vás přišla varovat.
Musíte...
musíte...
Sabrino.
Sabrino, ne.
Prosím, ne.
Nicku.
Nicku, je pryč.
Ne.
Strašně moc mě to mrzí.
Je to moje vina.
To neříkej, Sabrino.
Je čas.
Cítíš to? Tu elektřina ve vzduchu?
To je Nicota. Přichází sem Nicota!
Vstávej. Postav se!
To je ono. Pojď ke mně.
Ó, ano. Nicota právě přichází.
No tak. Musíme se připravit na příchod Nicoty.
Chudák Sabrina. Nedokážu si představit, že bych připravovala k pohřbu svoje tělo.
Máme zprávy z Akademie, tetičky.
Prudence potvrdila, že tři tělesa zvrhlého Kosmu zmizela.
- Cože? - Byla pohlcena.
Prokrindapána!
Co to teda znamená?
To je Nicota.
Nicota zničila zvrhlý Kosmos
a teď je na cestě sem...
aby zničila nás. Všechno.
To mi říkala Sabrina Jitřenka... předtím.
Ach, drahoušku.
Zlatíčko.
Otázkou je, co teď uděláme?
Měli bychom jít na Akademii a podívat se, co se děje v observatoři.
Sabrino?
Běž, Nicku.
Chci být se Sabrinou Jitřenkou...
chvilku sama.
Budu čekat, Spellmanová.
Děkuju. Nebude to trvat dlouho.
A ať jsi cokoli,
nás rozhodně nezabiješ.
Kdo z vás mi může pomoct zničit Nicotu?
Přeju si...
Dobrý večer, přítelkyně.
Můžu dál?
Jo.
Doufám, že neruším, ale...
domnívám se, že ten skřet...
je můj.
Kdo jste?
Jsem cetkař, dodavatel kvalitních cetek.
Napadlo mě, že si budu přát,
aby Nicota zmizela.
To by bylo pošetilé.
Počkejte.
Máte něco, co mi pomůže porazit Nicotu?
Ta skříňka by vás mohla zajímat.
Tato skříňka, přesně tato skříňka,
patřila dceři bohů...
jménem Pandora.
Pandořina skříňka.
Jak si možná vzpomínáte, kdysi obsahovala všechno zlo,
všechny hrůzy vesmíru.
Takže ano, má přítelkyně,
myslím, že tato skříňka by snad mohla vaši nicotu uvěznit.
Vyměníte ji?
Aby ta skříňka fungovala, musíte ji...
otevřít uvnitř Nicoty.
Bude to, jako byste otevřela černou díru uvnitř jiné černé díry...
a nakonec
vás ta skříňka může taky nasát.
Hodně štěstí.
VŠEM MÝM MILOVANÝM
Protože to musím být já, Saleme.
Je to můj život v porovnání... s miliardami.
A i když lidi říkají, že to není moje vina,
mám pocit, že je.
Když ne všechny hrůzy, tak aspoň to, co potkalo Sabrinu.
Prošla tím zrcadlem
a já ji nezastavila.
Nešla jsem za ní.
A nezkoušej jít za mnou,
protože to zrcadlo proměním v kámen.
Kouzelné zrcadlo,
abych zachránila všechny světy,
otevři se a přenes mě...
do Nicoty.
Jsi fakt hodnej kluk, Saleme.
NICOTA
ATOCIN
Takže co, Nicota je druhá strana té zdi?
Já... Ne, tetičko,
ale velmi rychle se přibližuje.
Saleme?
Co že dělá?
Musíme jít.
Hned!
Sabrino, cos udělala?
Šla do samotné Nicoty.
Dá se stáhnout?
Můžeme ji teleportovat zpátky silou.
Chyťte se za ruce.
Nicota se jí drží. Nechce ji pustit.
Nepustí její tělo, to ne, ale...
- Duši. - Duši.
Holčičko.
Přišla jsi ke mně dobrovolně.
Proč?
Zastavit tě.
Zkoušeli to jiní, všichni selhali.
Co chceš?
Chci?
Jsem Nicota.
Nechci nic.
Já jsem nic.
Proč tolik hrůz?
Proč tolik smrti?
Žádná smrt není.
Žádný život.
Jenom Nicota.
Zabila jsi Sabrinu Jitřenku.
Co to držíš?
Je to obětina pro mě?
Aha, tohle?
Ne. To není obětina.
Je to past
a je pro tebe, ó, mocná Nicoto.
Jakej je plán, Ambrosi? Povídej.
Nicota je jako černá díra, která polapí všechno,
čeho se dotkne,
ale teta Zelda má pravdu.
Je jedna nehmotná věc, kterou můžeme přivolat.
- Její duše. - Přesně.
Duši Sabriny Spellmanové do těla Jitřenky.
Počkat. Co to bylo?
Ne.
Co...
- Sabrino. - Jsi to ty, Spellmanová?
- Proč jsem doma? - Přenesli jsme duši.
Ne, byla jsem v Nicotě.
Uvězňovala jsem ji nadobro! Navždy!
A umřela bys tam, Sabrino.
Nemohli jsme přitáhnout tvé tělo,
tak jsme stáhli tvou duši do těla Jitřenky.
Takže mé tělo a Pandořina skříňka jsou na okraji Nicoty.
Nemohli jsme tě nechat umřít.
Ty to nechápeš, Nicku. Nicota nebyla zcela uvězněná.
Musím se vrátit, jinak to bylo k ničemu.
- Ani náhodou. - Ne...
Ambrosi, něco se stalo.
Přijď do observatoře. Rychle.
Je pryč.
Nicota.
Zdá se, že to, cos udělala, zabralo.
Jen jsem držela Pandořinu skříňku a chytala Nicotu.
Byla jsem blízko, ale myslím, že to nebylo hotové.
Asi jsi byla blíž, než myslíš, zlato.
Takže je po všem.
Konečně byla zmařena poslední nadpozemská hrůza.
A žili šťastně až do smrti.
Ne, na konci tohohle příběhu nikdo nežije šťastně až do smrti.
Zvlášť ne Sabrina Spellmanová.
Jsi v pořádku?
Já nevím.
Ne.
Jsem prostě... asi ohromená.
Já vím.
Je těžké s úlevou si vydechnout,
ale je po všem.
Díky tobě.
Ne...
díky Sabrině Jitřence.
Ona za nás obětovala život
a moje duše je teď v jejím těle.
Kolik obětí pro nás musí udělat?
Pro mě?
Budeme to přijímat...
den po dni...
každý okamžik.
Dobře.
V tu chvíli jsem do příběhu vstoupila,
nebo si ten příběh spíše našel mě.
Kdo je tam?
Judith.
Judasi, co to...
Otče Blackwoode.
Potřebuju tvou pomoc, Mary.
Mary, musím odejít a připravit se na příchod Nicoty.
Jak vám mohu pomoci?
Udržuj dveře mojí církve otevřené.
Šiř dobré zprávy Nadpozemského evangelia, které píšu.
Hlásej ho, Mary.
Já...
Jistě, otče Blackwoode.
A pak byl Halloween a víte kdo měl narozeniny.
Vstávat a cvičit, Sabrino.
Co se stalo?
Zaspala jsi a zrovna na svoje narozeniny.
Asi mi nezvonil budík.
To je jedno.
Šup, šup.
Hilda ti dělá oblíbenou snídani.
Oslavenkyně vstala!
Šťastné návraty, sestřenko.
Všechno nejlepší. Šťastný Halloween.
Hildo, ty borůvkové palačinky voní úžasně a já umírám hlady.
Ještě se moc netěš.
Chvíli to potrvá, první várku snědl Octový Tom.
- Blbost, Hildo. - Cože?
To by Octový Tom nikdy neudělal.
Měla jsem je hezky připravené pro oslavenkyni
a najednou prostě zmizely.
Já to nebyla! Ambrose taky ne.
Tak asi Octový Tomík.
Snědl jsi ty palačinky, Octový Tome?
Slyšeli jste to? Vždyť ani nemá rád borůvky.
Drahoušku, co budeš dělat na narozeniny? Oslavu?
Tak jo.
Ale žádný převleky.
Zkoušíš mou trpělivost, Lilith.
- Jestli chceš podlézat... - Ne, lorde Lucifere.
Ale mám zprávy o tvojí dceři.
Královna, vážení lordové,
je mrtvá.
Cože?
Moje dcera je...
mrtvá!
Jak?
Jak je to možné?
Ten druhý kosmos, do kterého byla poslána, zničila Nicota.
Moje dcera je...
Moje krásná žena...
je mrtvá.
Je toho víc.
Ale než ti to řeknu,
musíš na Knihu Antikrista přísahat,
že až budeš všechno vědět, obnovíš mé schopnosti.
Lilith...
Tak jo.
Sabrina Jitřenka zemřela,
ale čarodějky používají její tělo...
jako nádobu pro duši Sabriny Spellmanové.
Nechápu to.
Co je tak těžké pochopit?
Uvěznili tě.
Vysmívají se ti, Temný pane. Znesvěcují tělo tvé dcery.
Co se musí stát, abys konečně...
abys je konečně srazil?
Zabij Sabrinu Spellmanovou
a dovol nám získat tělo tvé dcery a královsky ji pohřbít.
Udeř hned teď!
Přemýšlím!
Zatímco přemýšlíš,
náhodou vím, kde zlodějka těl Sabrina
a její rodina dnes večer budou...
a neozbrojení.
Taková příležitost by byla...
dokonalá.
Potřebujeme armádu.
A já přesně vím, kde ji najít.
Pojď, Belzebube.
Moc se neusazujte, chlapci, je skoro po pauze.
A...
co jste vy dva za klauny?
Ztratili jste se cestou na Halloweenskou párty či co?
Znáš příběh o vymítání, které Nazarejec provedl v gerasenském kraji?
Na muži posedlém ne jedním démonem,
ale legií démonů.
To neznám.
Belzebube...
vypusť legii.
Mňam.
Koledu, nebo něco vyvedu.
Vypadáte skvěle.
Hej, kde jsou sladkosti?
Dobrá otázka.
Asi nám došly.
Promiňte.
Hodně štěstí, Sabrino,
hodně štěstí, zdraví.
Co se děje?
Sabrina dělá lumpárny.
Sabrino, teta Hilda se s tím dortem nadřela.
Tvůj oblíbený.
Mám toho dost.
Vrať ten lahodný dort, ať si ho vychutnáme.
Ne, teto Zee, nevím, co se stalo,
co se to děje.
Co zas?
Počkat.
Tam je můj táta?
Co Temný pán chce?
Myslím, že vím.
- Počkej! - Sabrino.
Řekni mi, falešná dcero,
je to pravda?
Co má být pravda?
Že moje dcera, Sabrina Jitřenka, je mrtvá
a že tvoje duše obývá její tělo?
Ano,
je to pravda.
Ty máš ale drzost!
Pošleš mou dceru na smrt,
zabereš si její tělo pro sebe
a ani se neobtěžuješ říct to mně, jejímu otci!
No, falešná dcero,
chci ho zpátky.
Její tělo.
Vzdej se dobrovolně,
nebo si její tělo vezmu násilím!
Ať tak, či tak, Sabrina Jitřenka bude mít královský pohřeb v pekle.
Sabrino, běž dovnitř. Hned! Všichni.
Ne, teto Zee.
Sabrino.
Chceš mě?
Můžeš mě mít.
Svaž kouzlem svou magii.
Chci, abys byla bezmocná.
Svaž mi ruce, abych nevyklouzla,
nedovol mi seslat žádná kouzla.
Svaž mi ruce, abych nevyklouzla,
nedovol mi
seslat žádná kouzla.
Pojď ke mně.
Zrada!
Všechny zabijte!
Ambrosi, ne! Polož tu hůlku.
Sabrino. Počkej!
Jak?
To kouzlo je spolehlivé.
Neměla bys mít magické schopnosti.
Ledaže...
to nebyla magie.
Sestřenko, pojď dovnitř.
Pojď dovnitř.
Ne!
Temný pane, co se děje?
Sabrina projevila božské schopnosti!
Zničila celou naši armádu!
Ale moje informace byly správné.
Cože?
Ano.
Takže vrátíš mi moje schopnosti, jak...
jsi slíbil?
Lilith.
Mám větší starosti, než jsi ty a tvé ubohé potřeby.
Tu holku je nutno nějak zničit!
Tady je gesto, kterému porozumíš.
Jestli mi nedáš, co je moje,
tak si to prostě...
budu muset vzít.
Počínaje tvou všemocnou...
nebeskou krví.
Sabrino, co jsi to, sakra, udělala?
- Kde je táta? Vrať ho sem. - Hej.
Já nevím. Nevím, kam šli, ani jak je dostat zpátky.
- Jak to, že nevíš? - Je mrtvý?
Nevím.
Je mi to moc líto, Harvey.
- Co teď? - Odkud je ta nová moc?
Jak dlouho se to děje?
Zabila jsi i mýho tátu?
Nechte toho!
Nechte mě všichni být. Prosím.
Dobře.
Zůstaň v klidu, Sabrino. Pojď se mnou.
Všichni ji nechte být. Nicholasi, ty můžeš jít taky.
Pamatuješ, jak jsme se poprvé potkali?
Přesně takhle.
- Lilith, moje královno... - Ne.
Nepokazme náš dokonalý okamžik.
Tímhle ostřím bych tě mohla zabít.
Ale to by ukončilo tvé utrpení a...
to by nebyla zábava.
Místo toho...
tě vykazuji od pekelného dvora a nechci tě vidět.
Vyháním tě, abys putoval smrtelnou říší...
jako žebrák, kterým jsi.
Bohužel nemám dobré zprávy.
Sken ukazuje, že tvoje tělo je tak nějak úplně prázdné.
To proto, že jsem Nicota.
Když jsme tvou duši nasáli do těla Sabriny Jitřenky,
nejspíš jsme do tebe nasáli i trochu Nicoty.
A teď, sestřenko, vykazuješ vlastnosti samotné Nicoty.
Konkrétně věci zmizí a někam odejdou.
Pokud vím, všechny ty lidi jsem zabila.
Všechny horníky.
Harveyho tátu.
Hele, Sabrino, přijdeme na to.
Není na co přicházet, Nicku.
Jsem Nicota a už nikomu znovu neublížím. Nikdy!
A miluju tě, Nicku, ale musím odejít hodně daleko.
Počkej, Sabrino...
Odešla?
Jak to myslíš?
Kam mohla v takovéhle chvíli jít?
Byla to Nicota? Vzala ji?
Ne, bohužel ne, teto. Ne, Sabrina je Nicota.
Proto se teleportovala pryč, aby nás ochránila před...
sebou samou.
Co to vůbec znamená?
To znamená, farmáři,
že musíme Sabrinu najít, vystopovat ji.
Promiňte, že se ptám, ale jestli je Sabrina Nicota, jak říkáš,
co jí brání odpravit nás jako ubohého pana Kinklea?
To je dobrá otázka. To...
Pandořina skříňka.
Dokončíme, co Sabrina začala, když Nicotu uvězníme v Pandořině skříňce.
Ale nepluje Pandořina skříňka ve vesmíru?
Ano, se Sabrininým tělem.
Tělem Sabriny Spellmanové.
Jak ji máme ve vesmíru najít?
Dal jsem Sabrině druhou půlku medailonu.
Měla ji na sobě, když se vydala čelit Nicotě.
Když svou půlku použiju jako maják pro vyhledávací kouzlo,
možná ji najdeme a spolu se skříňkou dopravíme domů.
Jak přesně vydržíš absenci atmosféry?
Zmrzneš.
Mé tělo prošlo plameny pekla,
když jsem byl živý Acheron.
I když...
dýchání bude problém.
Ne, vydrž.
Mohli bychom použít...
tělo Podivného, které jsem uchoval,
začarovat ho a udělat z něj jakousi nadpozemskou kyslíkovou masku.
To mi stačí.
A tak došlo k tomu,
že se neuskutečnila jedna, ale dvě cesty.
Jedna k nalezení mrtvé Sabriny ztracené ve vesmíru.
Druhá k nalezení Sabriny a Nicoty v ní tam,
kam se uchýlila do vyhnanství.
V pusté divočině mimo lidské mapy...
v Horách šílenství.
Kdo jsi?
Pokorný služebník hrůz.
Blackwood.
Radši uteč, než...
Než vypustíš Nicotu? Moje drahá, prosím. Vypusť ji!
Vidíš,
jsem vůči Nicotě imunní,
jako ty vůči Skřetovi zvrácenosti.
Stojíme spolu...
za hranicemi morálky, příčetnosti a reality.
Vím o Nicotě víc než jakákoliv čarodějnice.
Můžu ti pomoct ovládat její děsivou moc, která stravuje svět.
Časem se ji naučíš používat, možná se jí i zbavit.
Ale jen pod mým vedením.
Nebo můžu jít pryč.
Počkejte.
Naučíte mě, jak Nicotu zvládnout?
Jak ji ovládat?
Můžete mi říct, kde jsou ti zmizelí?
Kteří zmizeli kvůli mně?
Ó, ano.
To vše a ještě víc.
Chtěla bys to, Sabrino?
Tak začneme s naším temným cílem.
O DVA TÝDNY POZDĚJI
Věrní poutníci,
přišli jste pokleknout v chrámu Nicoty?
Čeká tady v této jeskyni, ale jen pro ty, co jsou toho hodni a zkažení.
Pojďte. Nemějte strach.
Přistupte k ústí šílenství.
Jak jste tohle místo našli?
Její fámulus. No jistě.
Je od vás hezké, že jste sem šli.
Nicota vás pohltí bez otázek.
Bratře Ambrosi, tvoje hůlka tu bohužel funguje.
Tohle je svaté místo.
Kde je Sabrina, otče?
Všechny otázky budou zodpovězeny.
Nevěsta Nicoty vás za okamžik přijme.
Už je skoro čas na večeři, víte, a Nicotu je třeba nakrmit.
Pojďte.
Jakou pochmurnou díru jste si tu vytvořil, Blackwoode?
Pojďte. Pojďte blíž.
Posaďte se.
Pohleďte...
jak se kněžka nicoty zjevuje ke svému každodennímu krmení.
Panebože.
Bohové, jsi to ty, sestřenko?
Ambrosi, ne.
Co jsi jí udělal?
Povznesl jsem ji.
Je tváří posledního stínu.
Je strážcem času zhouby.
Je naše paní Astroláb.
Hvězdný pelyněk.
Sabrino, jsi zraněná?
Proč nemluví?
Složila přísahu mlčení,
aby mohla zadržet Nicotu.
Kontrolovat ji.
Chvalte ji za každou minutu, kdy vám umožňuje žít v tomto světě.
Otče, přestaň blábolit a mluv rozumně.
Sabrina v sobě přechovává kus Nicoty.
Je to jako věčný vířící oceán hladu.
Jen Sabrina teď stojí mezi ní
a naší realitou.
Nesmí se pohnout.
Nesmí zakolísat, jinak ji trhliny rozervou
a vypustí na nás příval Nicoty.
Teď se posaďte, nebo ne,
ale Nicotu je nutno nakrmit.
Co to děláte?
Tvrdíte, že uctíváte Nicotu,
a od Skotska pracujete ve prospěch nadpozemských hrůz
a teď jste postavil něco jako chrám. K čemu to?
Na Sabrině vám nezáleží.
A ten dalekohled venku je k čemu?
Hledá zbytek Nicoty.
Je uvězněná...
ve vesmíru.
Chce ji přivést...
...zpátky na Zemi,
aby ji spojil...
...s Nicotou v Sabrině.
Aby ji rozbil a...
...vyrval ji z ní.
Pohltil ji a využil její sílu pro sebe.
Sabrino, je to lež.
Tohle není stůl.
Je to obětní oltář.
Zabije tě, Sabrino.
To ani náhodou!
Odcházíme a bereme Sabrinu. Nevíš, co se děje.
Vím přesně, co se děje, a nikam nejdu,
ale vy byste měli odejít...
než přijde něco zlého.
Půjdeme,
ale ty jdeš s námi, Brino,
i když tě budeme muset nutit krok za krokem.
Sestry.
Sabrino, vstaň.
Prosím, nedělejte to.
- Nedělám si legraci. - My taky ne.
Roz, prosím.
Přestaň!
Ne, dokud s námi nepůjdeš.
Tohle...
Zbav se jich.
Dělej!
Běžte!
Prosím, odejděte.
Ambrosi...
Ještě se uvidíme, bratranče.
Na konci.
Takže jsme přišli o dvě Divné sestry
a Sabrina je vydána na milost Nicotě i otci Blackwoodovi.
Netřeba se vzdávat naděje,
protože známe šílený plán otce Blackwooda,
a kdy ho hodlá uskutečnit.
Při zimním slunovratu za tři dny.
Sabrina mi telepaticky řekla, kdy se k ní máme vrátit.
Přesně ve chvíli, kdy ji chce Blackwood obětovat,
když jsou póly Země nejdál od Slunce
a Nicotu lze, když ne zadržet, tak možná ovládat.
- To stihneme těsně! - Velmi.
Nicholasi!
Pomozte mu!
Vezměte to...
Rychle, ke krbu.
Dobře. Přineste mou ohřívací deku a ohřívací láhev.
Podrž to, zlato.
Vydrž. Hodnej kluk.
Jaký je plán? Řekni, že máme plán.
Jistěže máme plán.
Plán je, že se vrátíme do Hor šílenství.
Zachráníme Sabrinu tím, že z ní vytáhneme zbytek Nicoty
pomocí Pandořiny skříňky.
A co Blackwood? Chce Sabrinu obětovat.
Ten je sám sobě nejhorším nepřítelem.
Ne, otce Blackwooda porazíme tím, že mu dáme přesně to, co chce.
Sabrino.
Díky Hekaté, že nejdeme pozdě!
Fauste.
Přestaň!
Polož ten nůž.
Mám to, co chceš.
O tom velmi pochybuji, ženo.
Přinášíme ti všechny hrůzy, abys je pohltil.
Včetně Pandořiny skříňky.
Proč se spokojit s ubohým kouskem Nicoty v Sabrině,
když je tady skoro celá?
Cítím, jak po ní sahá.
Dychtí.
Přines to.
Přines mi to sem.
Dej nám Sabrinu,
pak ti dáme skříňku.
Nejdřív skříňku, pak si ji můžete vzít.
Jediné, co chceme...
je Sabrina.
A jediné, co dostanete...
je smrt.
Tvá zbabělá chtivost nezná mezí.
Ohavná ženo, cos to způsobila?
Běžná tajemná skříňka nacpaná střelným prachem.
- Nadutý hlupáku. - Myslíš, že je konec?
Nicota je neodvratná!
Hladoví.
Dostane své maso.
Bude...
Za to, žes chtěl obětovat moji holku.
Promiň, Nicku.
Ale to je přesně to, co budete muset udělat.
V těch šesti týdnech
jsem dostala rychlokurz o všem, co se týká Nicoty.
Nechala jsem ho být následovníkem,
abych se o Nicotě dozvěděla co nejvíc,
i to, jak ji porazit.
Taková odvážná holka!
Blackwood ze mě chtěl Nicotu vysát a dát ji do tohohle.
Je to jako prastaré izolační pole.
Jakmile by tam byla, doufal, že ji dokáže sám pohltit.
Sabrino, máme Pandořinu skříňku.
Musíme z tebe co nejdřív dostat zbytek Nicoty.
Nejdřív musíme udělat něco jinýho
a možná to nebude snadný.
Blackwood mi řekl, kam ti lidé, kteří zmizeli...
kam se dostali.
Takže... Roz je pořád naživu?
- Můj táta ještě žije? - Jo, jsou naživu.
Určitě jsou pořád naživu.
Ale jsou uvnitř Nicoty.
Uvnitř...
mne.
Sabrino, co přesně tady plánuješ?
Teto Zee, vykonáte oběť, tak jak chtěl Blackwood.
No to určitě.
Jedině tak můžete Nicotu dostat ven
a do té brány.
Nezačne prostě všechno požírat?
Trénovala jsem.
Udržím Nicotu pod kontrolou,
i když ze mě bude vytékat.
Zajistím, aby zůstala v klidu a v bráně
tak dlouho, aby do ní Ambrose a Harvey mohli vejít.
- Co to... - Co tím myslíš?
A všechny najít.
Chytíte je a přivedete je zpátky živé.
Akorát bych tam nechala Kalibana.
Vezměte tam i nadpozemské hrůzy, ať se jich navždy zbavíme.
Ne.
Protože umřeš.
Přesně.
Jak dlouho ti máme pouštět žilou?
Jak dlouho bude třeba.
Nicku, musíš tam jít taky.
Vezmi Pandořinu skříňku, a až budou všichni venku, otevři ji,
nasaj do ní zbytek Nicoty a pak ji zavři, než tě vtáhne.
Nechci od tebe odejít.
Neboj se.
Budou tu se mnou tetičky a Agatha.
Na to se spolehni.
Vyjde to.
Nicota v nic nevěří.
Myslí, že nejsme důležití.
Ale my jsme.
My všichni.
Máme sílu a pouto, kterého se Nicota nemůže dotknout.
Takže to dokončíme jako vždycky... společně.
Znovu do boje. Že jo, lidi?
Tohle je gordické lano.
Nezničitelné.
Harvey.
Ty, Nicholas a já se ho budeme držet,
když půjdeme do Nicoty, abychom našli cestu zpět.
- To nic, zlato. - Nicholasi.
Jsi připravený?
Ahoj.
Miluju tě, Spellmanová.
Nashle na druhé straně.
Jsi připravená, Sabrino?
Teď otevřeme Nicotu.
Tvoje teta Hilda, Agatha a já
tady na tebe budeme celou dobu dohlížet.
Hekaté na tebe bude dohlížet.
Zhluboka se nadechněte.
Nejtemnější matko, Hekaté,
Bohyně tří tváří,
znovu tě vyvoláváme.
Pohleď na svou uctívačku, Sabrinu Spellmanovou,
poutnici, která bude brzy stát na největší ze všech křižovatek...
tou mezi životem a smrtí.
Matka, Dívko, Stařeno,
pevně ji drž a objímej,
nic než život k ní nepouštěj.
Když světlo sílí a zhasíná,
ať ji drží smrtelná rovina.
Svou silou, klíčem, pochodní,
zachovej ji po mnoho dní.
Ambrosi, teď.
Když světlo sílí a zhasíná, ať ji drží smrtelná rovina.
Svou silou, klíčem, pochodní...
To nic. Jsme tady, zlato.
Jsme tady, andílku.
Jsme tady.
Svou silou, klíčem, pochodní...
Pevně...
Pevně ji drž a objímej,
nic než život k ní nepouštěj.
...zachovej ji po mnoho dní.
Sabrina je studená. Hodně studená.
...smrtelná rovina.
- Je moc studená. - Co?
Theo, vidíš je někde?
No tak, Harvey.
Pospěš si.
...a objímej...
Sbohem, teto Zee.
Sbohem, teto Hildo.
Sbohem, Harvey.
A Roz a Theo a Robine.
A Ambrosi.
A Prudence a Agatho
a baxterská střední
a lóže.
A Greendale.
A Saleme.
A Nicku.
Sbohem, Nicku.
Sbohem, Nicholasi.
Nikdy tě nenechám odejít.
...světlo sílí a zhasíná,
ať ji drží smrtelná rovina.
Svou silou, klíčem, pochodní,
zachovej ji po mnoho dní.
Ano, funguje to.
To je Harvey a Rosalind a pan Kinkle.
Připravte se. Nicholas otevřel Pandořinu skříňku.
Sabrino, dokázali jsme to.
Zachránili jsme je.
Všechno bude v pořádku.
Nemůže...
Hekaté...
Je to Sabrina.
Věděla to...
Já věděla, že ví, co musí udělat, aby všechny zachránila.
Nakonec...
byl čas, aby Spellmanovi pohřbili své mrtvé.
TADY LEŽÍ SABRINA SPELLMANOVÁ
Dnes jsme se tu sešli,
abychom uctili...
skon...
Sabriny Edwiny Diany Spellmanové a Jitřenky.
I když ty dvě dívky byly po nějakou dobu oddělené,
každý, kdo naši Sabrinu zná, ví, že byly vždycky jedna a ta samá.
Ve dne roztleskávačka,
v noci královna pekla.
I když pro čarodějnice není smrt,
nechť Dívka, Matka a Stařena,
strážkyně křižovatky,
dovedou obě Sabriny...
do posmrtného života.
Protože obě jsou dcery Hekaté.
Protože obě jsou naše dcery.
Vypadá krásně, že, Hildi?
Jo.
Vypadá.
Zeldi...
tak mě napadlo...
že se s doktorem Ká...
asi přestěhujeme zpátky do pohřebního ústavu...
protože si myslím, že my Spellmanovi bychom měli držet pohromadě.
Dobře.
Fajn.
Když myslíš.
Proč?
Proč jsi ji neochránila, Temná matko?
Já nevím.
To není správné, Hildo. Prostě není správné, že odešla.
Ne.
Dobře.
Tak jdeme. Pojď.
Kdo je to?
Kdo je tam?
To jsem já, otče...
Chci se ujistit, že už nikdy nebudeš
dělat mně ani lóži potíže.
Jsem slepý a v řetězech, dcero. Jaké bych mohl dělat potíže?
Ty by sis našel nějaký způsob.
Ale ne, když tě rozpráším do všech koutů světa.
Ne!
„A tak končí nadpozemské evangelium
podle dobrého reverenda Lovecrafta.“
SLADKÝ ONEN SVĚT
Promiň.
Je tu volno?
Nicku.
Co tady děláš?
Tahle říše je jen pro...
Šel jsem si zaplavat do Moře smutku.
Stáhlo mě to dolů.
Ach, Nicku.
Ne!
Nicku!
- Ne! - No tak.
Důležitý je, že jsme tady spolu.
Na věky věků.
To je plus.
Překlad titulků: Marek Buchtel